ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
ПОСТАНОВА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
 
13  січня  2020 року                                                                                   місто Київ
Суддя  судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його  захисника Бровченка І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , з його  апеляційною скаргою на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня  2019 року, -
 
в с т а н о в и в   :
Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення                 16 серпня 2019 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , в м.Києві по вул. Заболотного, 132, в стані наркотичного сп`яніння (порушення мови,порушення рухів, зіниці очей не реагували на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. У діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1. Ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від                          11 вересня  2019 року, вважаючи її необґрунтованою, та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена без з`ясування дійсних обставин справи. Так, суд не розглянув клопотання про виклик свідків, чим обмежив наявні способи захисту, не взяв до уваги те, що на відеозаписі, який наявний в матеріалах справи, зафіксований не ОСОБА_1 , а зовсім інша особа.
Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а саме без будь-яких доказів, судомбуло встановлено, що нібито ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, при ньому даний факт належним чином не підтверджено, оскільки відсутній висновок медичного огляду.
Крім того,  свою вину у вчиненому правопорушенні на місці складання протоколу ОСОБА_1 не визнавав і категорично заперечував, оскільки не перебував у стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладах
 
__________________________________
Справа № 33/824/3898/2019
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції - БойкоО. В.
 
охорони здорові не відмовлявся, що може бути підтверджено свідками, відомості про яких вказані протоколі. Суд взяв до уваги доводи поліції, однак не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , при цьому, послався в тексті постанови на пояснення, які він не давав.
Отже, апелянт вважає що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів які підтверджують його вину. Тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності на підставі сумнівних доказів, які отримані з порушенням вимог закону є незаконним.
На цих підставах апелянт ОСОБА_1 просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня  2019 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Бровченка І.В., перевіривши доводи апеляційної скарги,  приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, при винесенні постанови від 11 вересня 2019 року, суддя Голосіївського районного суду міста Києва всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув   ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснення, які він не мав можливості надати, а й тих доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.
Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, при цьому не прийняв до уваги наступне.
В апеляційному засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 16.08.2019 р. о 01 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Заболотного, 132 керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , де був зупинений без будь-якої обґрунтованої підстави працівниками поліції. В подальшому, коли він запитав, що стало причиною зупинки, працівники поліції, які вели себе зухвало, взяли у нього для перевірки документи та повідомили йому, що в них є підозра в тому, що він нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 висловив свої заперечення зазначивши, що вони помиляються і що в нього відсутні будь-які ознаки сп`яніння, на які вони посилаються.
Після проведення певних тестів на координацію рухів, переконавшись у відсутності ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції заявили, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. В свою чергу, він категорично заперечив факт перебування у наркотичному сп`янінні, зазначивши, що готовий пройти огляд виключно в закладі охорони здоров`я, оскільки в нього виникли сумніви в об`єктивності проведення огляду на стан сп`яніння на місці працівниками поліції. Недовіра до працівників поліції була зумовлена тим, що вони не повідомили йому причину зупинки та пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який, як йому відомо, не може використовуватися для визначення стану наркотичного сп`яніння. Щоб в цьому впевнитися, ОСОБА_1 вимагав надати йому для ознайомлення інструкцію з експлуатації приладу Драгер та сертифікати на цей прилад, однак його вимога була залишена без задоволення.

Зазначені факти мали бути зафіксовані записом з нагрудної камери працівників поліції, однак поліція надала відеозапис на якому 16.08.2019 року о 02 год. 46 хв. невідомий чоловік відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому, протокол відносно ОСОБА_1 був складений о 01 год. 20 хв., тобто відеозапис був записаний через годину після того як на нього вже був складений протокол.
Слід зазначити, що відповідно до п.12 розділу II Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція) чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В свою чергу відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в заклад охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Однак, в порушенні вищевказаних вимог  працівники поліції не оформили направлення та не забезпечили направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я протягом двох годин з моменту нібито виявлення підстав для проведення огляду, незважаючи, що він неодноразово висловлював вимогу про бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Отже, працівниками поліції було грубо порушено порядок виявлення наркотичного сп`яніння, що регулюється та ст. 266 КУнАП, оскільки поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я після того, як ОСОБА_1  відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу, оскільки такий огляд не передбачений для встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Вказане підтверджується також тим, що в матеріалах справи відсутнє Направлення  ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, суд першої інстанції розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, залишив поза увагою, пояснення ОСОБА_1 , а також те, що в матеріалах справи відсутні такі документи: Направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Рапорт працівника поліції про причини зупинки транспортного засобу. 
Отже, з наведеного свідчить, що працівниками поліції явно допущені порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи 

іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього не можна вважати дійсним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
До того ж, само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту"
Таким чином, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції,  при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи,  не дослідив усі подані докази, не вислухав пояснення ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від                 11 вересня  2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя- 
 
п о с т а н о в и в   :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня  2019 року - задовольнити.
Постанову  Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня  2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів  доходів  громадян,  що  становить  10 200  (десять тисяч двісті)  грн. 00 коп. з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                       О.О. Журавель