ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2020 року           справа №200/13218/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 р. у справі № 200/13218/19-а (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А., повний текст рішення складено 23.01.2020 року в м.Слов`янськ Донецької області) за позовом Приватного підприємства «Еко-прінт плюс» до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                       УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Еко-прінт плюс» (далі - позивач, ПП «Екопрінт плюс») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі - відповідач), в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Державною податкової служби України щодо не збільшення Приватному підприємству «Еко-прінт плюс» реєстраційного ліміту в розмірі 82459622,12 грн.; зобов`язати Денржавну податкову службу України збільшити Приватному підприємству «Еко-прінт плюс» реєстраційний ліміт у розмірі 82459622,12 грн. та відобразити відповідне збільшення реєстраційного ліміту у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року позовні вимоги задоволені повністю, а саме судом: визнана протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не збільшення Приватному підприємству «Еко-прінт плюс» реєстраційного ліміту в розмірі 82459622,12 грн. Зобов`язано Державну податкову службу України збільшити Приватному підприємству «Еко-прінт плюс» реєстраційний ліміт в розмірі 82459622 та відобразити відповідне збільшення реєстраційного ліміту у витягу з підсистеми електронного адміністрування ПДВ. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства «Еко-прінт плюс» судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Державна фіскальна служба України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі зазначено, що рішенням ГУ ДФС у Донецькій області від 01.12.2017 № 591 реєстрацію платника податку на доадну вартість – позивача було анульовано, та відповідно його рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість був закритий, а залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховано до бюджету. Позивач до контролюючого органу з заявою про повернення надмірно сплачених коштів, відповідно до умов повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, визначених ст. 43 Податкового кодексу України не звертався.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Приватне підприємство «Еко-прінт плюс» є юридичною особою, включене до Єдиного реєстру підприємств та організацій України за номером 36512952, місцезнаходження 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Грецька, б.23, перебуває на податковому обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області (центральне відділення, та зареєстроване платником податку на додану вартість 09 червня 2009 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а частково задоволений адміністративний позов ПП «Еко-прінт плюс» до ГУ ДФС у Донецькій області, ДФС України про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії. Визнано дії ГУ ДФС у Донецькій області щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс» №591 від 01.12.2017 року протиправними; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Донецькій області № 591 від 01.12.2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість;  зобов`язано ДФС України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс» зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс». В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ДФС України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі №805/4358/17-а задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а - в частині зобов`язання ДФС України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість ПП «Еко-прінт плюс» зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс» - скасовано. В цій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ДФС України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс» зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП «Еко-прінт плюс». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі №805/4358/17-а - залишено без змін.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року зобов`язано ДФС України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт щодо вчинення дій з відновлення (поновлення) з 09.06.2009 року реєстрації ПП «Еко-прінт плюс» як платника податку на додану вартість шляхом внесення змін до Реєстру платників податку на додану вартість щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП«Еко-прінт плюс».
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі №805/4358/17-а прийнято звіт Державної податкової служби України про виконання постанови Першого апеляційного суду від 09.04.2019 за позовом ПП «Еко-прінт плюс» до ГУ ДФС у Донецькій області, ДФС України про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Спірним питанням у даній справі є поновлення реєстраційного ліміту позивача у системі електронного адміністрування ПДВ.
Відповідно до пункту 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. Анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.
Згідно пункту 184.9 ст. 184 ПКУ у разі якщо за результатами останнього податкового періоду особа має право на отримання бюджетного відшкодування, таке відшкодування надається протягом строків, визначених цим розділом, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні.
Пунктом 5.10. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 р. за №1456/26233 визначено, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.
Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.
Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.
Якщо анулювання реєстрації платника ПДВ було здійснене згідно з рішенням про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою № 7-РПДВ (додаток 7), то скасування анулювання реєстрації платника ПДВ проводиться шляхом скасування запису про такого платника у Переліку. При цьому не скасовуються рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ та анулювання реєстрації інших платників ПДВ, включених до Переліку.
Рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ викладається з описом ситуації, посиланням на Кодекс, зазначенням мотивів та обґрунтувань прийняття такого рішення, оформляється на бланку та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою). Таке рішення або його засвідчена копія направляється із супровідним листом до Державної фіскальної служби України у десятиденний строк після прийняття.
У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:
1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;
2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;
3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання -підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;
4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.
За змістом пункту 43.4-1 статті 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Отже, у разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а платник має право на поновлення реєстраційного ліміту позивача у системі електронного адміністрування ПДВ.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, у даному випадку ефективним способам захисту прав позивача є поновлення стану розрахунків у системі електронного адміністрування ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ, яке згодом судовим рішенням визнано протиправним.
Доводи апелянта на необхідність дотримання у спірних відносинах вимог статті 43 Податкового кодексу України в частині подання податковому органу з боку позивача заяви про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань не приймаються судом до уваги, оскільки, як вірно зазнеачив суд першої інстанції, відсутність такої заяви не позбавляє позивача на звернення за захистом свого порушеного права безпосередньо до суду.
Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.
У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).
Аналіз наведених положень дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем була доведено належними доказами наявність у останнього права на збільшення реєстраційного ліміту в розмірі 82459622,12 грн. та відображення податковим органом відповідного збільшення реєстраційного ліміту у витязі з системи електронного адміністрування ПДВ.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у справі № 200/13218/19-а - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 28 квітня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                     Л.В. Ястребова

Судді:                                                                                                            А.А. Блохін

                                                                                                                          Е.Г. Казначеєв