ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 березня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/3011/19
Головуючий у першій інстанції – Кухта В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/405/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді - Бобрової І.О.,
суддів –  Висоцької Н.В.,  Шитченко Н.В.,   

за участю секретаря - Шкарупи Ю.В., 

учасники справи:
заявник (стягувач) – ТОВ «ЕКО»,
боржник – ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження – головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Насолевець Юлія Сергіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 58462744,

місце постановлення судом першої інстанції ухвали – місто Чернігів
дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали – 20.12.2019,

                                                У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ТОВ «ЕКО» звернулось зі скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Насолевець Ю.С., в якій просило визнати протиправними дії останньої щодо винесення постанови від 16.09.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу, визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язати державного виконавця здійснити дії, передбачені ст.10,18 Закону України «Про виконавче провадження», які спрямовані на виконання вироку суду щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 5955,36 грн. 
Скарга мотивована тим, що 21.11.2018 на виконання вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2018 судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕКО» 5955,36 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та який знаходився з 25.02.2019 на виконанні у головного державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області. 16 вересня 2019 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області Насолевець Ю.С. було повернуто виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження №58462744 з підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Стягувач зазначав, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не направлено на адресу боржника ОСОБА_1 жодного запиту, вимоги, виклику з метою отримання інформації, пояснень боржника щодо наявності майна або інших ресурсів за допомогою яких є можливість виконання вироку суду; сторонам у справи не роз`яснено їх прав та обов`язків; у виконавчому провадженні відсутні відомості про роз`яснення боржнику наслідків не виконання судового рішення. ТОВ «ЕКО» вважає, що державний виконавець не в повному обсязі здійснив всі виконавчі дії відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про повернення виконавчого документа не зазначено, які саме заходи здійснено державним виконавцем, що стосується всього майна належного боржнику. 

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року у задоволенні скарги ТОВ «ЕКО» відмовлено. 

В апеляційній скарзі ТОВ «ЕКО» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі. Скаржник наполягає на тому, що державним виконавцем не було вчинено своєчасно і в повному обсязі заходів примусового виконання рішення, що свідчить про його неправомірну бездіяльність, а саме у виконавчому провадженні відсутні виклики боржника; відсутні відомості про роз`яснення прав та обов`язків як стягувачу, так і боржнику; останньому не було роз`яснено також правових наслідків невиконання судового рішення; не отримано жодного пояснення боржника з приводу місця проживання, роботи, отримуваних доходів, наявності майна. ТОВ «ЕКО» вважає, що в постанові про повернення виконавчого документа державним виконавцем повинно бути зазначено які саме заходи ним здійснено з метою виконання рішення суду. Вказує, що на даний час строк призначеного боржнику покарання у вигляді арешту сплив, проте державний виконавець не вчинив жодного заходу щодо з`ясування належного йому майна, наявності доходів після відбування покарання.     

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Насолевець Ю.С. просить відмовити у задоволенні скарги повністю, вважаючи її необґрунтованою. Доводи державного виконавця зводяться до того, що нею вживались заходи щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕКО» грошових коштів, проте майно, на яке можна було звернути стягнення, у боржника, який не отримує жодного доходу, не було виявлено.  Винесена нею постанова про повернення виконавчого документа відповідає вимогам Інструкції з примусового виконання рішень. Також державний виконавець зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження від стягувача не надходило жодних заяв, клопотань щодо надання йому можливості ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження. В постанові про повернення виконавчого документу не зазначена сума повернення авансового внеску, оскільки стягувач був звільнений від його сплати. Посилається на те, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 16.09.2022.  

В судовому засіданні державний виконавець підтримав доводи, що зазначені у відзиві.

Представник ТОВ «ЕКО» в судове засідання не з`явився, пославшись на зайнятість та неможливість прибути в судове засідання. Просив відкласти розгляд справи. Дане клопотання ухвалою суду було відхилено через відсутність будь-яких доказів на підтвердження зайнятості представника юридичної особи. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Даним нормам судове рішення від 20.12.2019 повністю відповідає.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Насолевець Ю.С. від 25.02.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/748/201/18, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕКО» заборгованості в сумі 5955,36 грн. Даною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. В п.6 даної постанови сторонам роз`яснені їх право  ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження.
24.05.2019 ОСОБА_1 викликався до державного виконавця. Виклик направлявся за адресою, що зазначена у виконавчому листі. У виклику боржникові були роз`яснені його права та обов`язки, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. Також боржникові роз`яснені наслідки виявлення ознак кримінального правопорушення.
16.09.2019 державним виконавцем складений акт про відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення.
16.09.2019 постановою головного державного виконавця центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Насолевець Ю.С. виконавчий лист №1-кп/748/201/18 повернуто стягувачу, з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Державним виконавцем було роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 16 вересня 2022 року (а.с.26).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з того, що стягувачем у порядку, передбаченому ст.12,81 ЦПК України, не надано доказів протиправності дій державного виконавця та не виконання ним вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». 

Колегія суддів повністю погоджується із даними висновками суду з огляду на наступне. 
  
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У силу ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У ч. 1 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. 
Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 

Наявність обставин, зазначених у пункті 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та які стали підставою для повернення виконавчого документа, підтверджується копіями документів з виконавчого провадження, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що боржник ОСОБА_1 :
- не отримує доходів (відповіді ДФС України від 07.08.2019 - про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб);
- пенсію не отримує (відповіді Пенсійного фонду України від 08.08.2019 - про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи; 08.08.2019 - про осіб боржників, які отримують пенсію);
- не має нерухомого та рухового майна, на яке можливо здійснити стягнення (відомості щодо реєстрації за боржником будь-якого нерухомого та рухомого майна відсутні, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту від 16.09.2019; відповідь ДП НАІС від 05.07.2019 про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортних засобів),
- 07.06.2019 головним державним виконавцем ВДВС був складений акт про те, що зі слів сусідів за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 боржник ОСОБА_1 не мешкає (а.с.35). 
- 27.06.2019 головним державним виконавцем ВДВС за участю колишньої дружини боржника за місцем реєстрації останнього був складений акт про те, що за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1 , майна, на яке можна звернути стягнення, та яке належить боржнику, не виявлено (а.с.35);
- постанова головного державного виконавця від 12.08.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, була повернута без виконання ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», оскільки боржник ОСОБА_1 в зазначеній установі дохід не отримує (а.с.27, 35).

Згідно з вироком Новозаводського районного суду від 23.06.2018 ОСОБА_1 засуджений за вчинення кримінального правопорушення та засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Термін покарання рахується з 27.04.2018. Дані про його звільнення матеріали справи не містять, що спростовує доводи скаржника з приводу відбуття боржником покарання та бездіяльності державного виконавця щодо розшуку майна та доходів ОСОБА_1 .

Отже, твердження ТОВ «ЕКО», що державним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження до повернення виконавчого документу не вживались заходи щодо виконання судового рішення, є безґрунтовними та спростовуються матеріалами справи. Стягувач ТОВ «ЕКО» не позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання в строк до 16.09.2022. 

Суд першої інстанції, встановивши, що державним виконавцем здійснені всі необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду в межах своїх повноважень та прийнято постанову про повернення виконавчого документа з дотриманням вимог чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Посилання ТОВ «ЕКО» на те, що в постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа безпідставно не зазначено які саме заходи здійснено державним виконавцем, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не містить норм, які б зобов`язували державного виконавця вказувати дану інформацію у постанові. 

Порушень державним виконавцем та судом першої інстанції норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду (на яку посилається скаржник) колегією суддів не встановлено. 

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.
Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,  
                                 
                                  П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня  2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» -  без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                          І.О.Боброва
             
                                                                                          Н.В.Висоцька 
                 
                                                                                          Н.В.Шитченко  

                                        Повний текст постанови складений 04.03.2020.