Номер провадження: 22-ц/813/3524/20 
Номер справи місцевого суду: 509/2549/17
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2018 року у складі судді Кириченко П.Л.
встановив:
 
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати розписку від 30.10.2016, написану ОСОБА_1 ОСОБА_2 на суму 42 056 доларів США, недійсною.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 42 056 доларів США із зобов`язанням повернути гроші до 01 березня 2017 року, але ця угода була укладена в той час, коли позивач не усвідомлював значення своїх дій, тому що погано себе почував, та грошових коштів не отримував.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2018 року в позові відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не були взяті до уваги зразки вільних підписів, які надавались до суду разом з клопотанням про проведення дослідження підпису у розписці від 30.10.2016. Суд першої інстанції постановив ухвалу від 19.09.2018 по вказаній справі без права оскарження, з метою позбавлення позивача можливості довести факт того, що вона не усвідомлювала значення своїх дій. Позивачем була подана заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою позивача, але судом 07.12.2018 було оголошено рішення, позбавивши позивача можливості захисту своїх прав, не призначивши справу до розгляду по суті, не допитавши сторони по справі, не надавши позивачу можливості підтвердити позовні вимоги шляхом проведення психолого-психіатричної експертизи.
В судове засідання 24.03.2020 учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складений 07.04.2020.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3ч.4ст.265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
       У рішенні від 11 січня 2007 року у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації"ЄСПЛ зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої вбачається, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.
       Загальні вимоги до судового рішення передбачені у статті 263 ЦПК України, згідно з якою рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. При ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовано вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджені.        Цих вимог при ухваленні судового рішення дотримано не було.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обмежився узагальнюючим висновком про те, що позивачка не змогла обґрунтувати свої вимоги на засадах верховенства права, та судом не встановлено, щоб вимоги були законними. Інших мотивів судом не зазначено.
Отже, рішення суду як таке, що не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, підлягає зміні шляхом доповнення.
Змістом позовної заяви підтверджено те, що 30.10.2016 ОСОБА_1 видано ОСОБА_2 розписку на суму 42056 доларів США (а.с.2-3).
Оспорюючи розписку за безгрошовістю ОСОБА_1 наведені дві підстави: фактичне неотримання коштів, а також укладання угоди в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (стаття 225 ЦК України).
Для підтвердження підстав позову ОСОБА_1 заявлені клопотання про:
-призначення судової почеркознавчої експертизи для з`ясування того, чи належить їй підпис в розписці від 30.10.206 про отримання коштів (а.с.25-26);
-призначення судової психолого - психіатричної експертизи для з`ясування того, в якому вона перебувала стані та чи могла усвідомлювати значення власних дій на час складання розписки 30.10.2016 (а.с.35-37).
       Ухвалами Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.09.2018 в задоволенні клопотання про призначення судової психолого - психіатричної експертизи та судової почеркознавчої експертизи відмовлено. 
       Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про вплив цих обставин на можливість задоволення позову, апеляційний суд виходить з наступного.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Підставою позову не були доводи про не підписання розписки ОСОБА_1 , відтак питання належності підпису не могли бути предметом з`ясування та перевірки. Більш того, оспорення розписки за безгрошовістю предполагає її видачу, підтвердженням її видачі є зміст позовної заяви ОСОБА_1 .
       Отже, доводи апеляційної скарги про неврахування судом наявності її зразків підписів та не проведення такої експертизи не можуть бути підставою вважати вимоги позову обґрунтованими. 
       Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи через відмову призначити судову психолого - психіатричну експертизу не можуть бути підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзивіна неї.
       Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справинадав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.
       В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
       Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової психолого - психіатричної експертизи, відтак висновок на підтвердження певних обставин відсутній.
       Оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 , не подала клопотання про призначення експертизи, в жодне судове засідання не з`явилася, хоча обізнана про апеляційне провадження, ініційоване за її скаргою, повідомлена про час та місце розгляду справи, справа перебувала в провадженні суду з січня 2019 року.
       Згідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справимають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
       Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції не вправі з власної ініціативи збирати докази, та виходить з доказів, наданих учасниками справи.
Таким чином, докази на підтвердження видачі розписки у стані, коли особа не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, відсутні. 
Щодо доводів про фактичне неотримання коштів, суд виходить з наступного.
       Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
       Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
       Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
       Зміст розписки від 30.10.2016, виданої ОСОБА_1 , містить відомості про те, що вона отримала в борг 42056 доларів США, які отримала повністю при підписанні розписки, про що окремо зазначено.
За відсутності доказів зворотного факт видачі розписки слід вважати підтвердженням факту отримання коштів.
Враховуючи викладені обставини, ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позову, вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що перешкодою для надання доказів став розгляд справи за відсутності позивача, оскільки судом не була врахована заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.
Вбачається, що провадження у справі було відкрите 17.07.2017 до розгляду справу призначено 18.08.2017 (а.с.8), про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 з різних причин зверталася 6 разів (а.с.13,15,21,67,75,81), фактично в жодне з засідань на протязі більше року перебування справі в провадженні суду першої інстанції за не з`явилася, відтак на власний розсуд обрала спосіб участі у справі.
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні шляхом доповнення мотивувальної частини. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2018 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

 
Судді: