Ухвала
іменем України
 
3 березня 2020 року
м. Київ
справа № 357/14153/18
провадження № 51-1048ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 грудня 2019 року в межах кримінального провадження № 12018110030002503 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лаврівка Долинського району Кіровоградської області, жителя
АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.
Встановлені обставини
За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року ОСОБА_4  визнано винуватим і засуджено за ч. 1
ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі
ст. 75 цього Кодексу його звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Білоцерківської місцевої ради Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 5674,89 грн.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 
20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Також вирішено питання щодо судових витрат і долі речових доказів.
Київський апеляційний суд ухвалою від 3 грудня 2019 року залишив без задоволення апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого, а  зазначений вирок міськрайонного суду – без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі засуджений зазначає про незаконність рішень місцевого й апеляційного судів, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через порушення судами вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону засуджений, формально посилаючись у касаційній скарзі на порушення місцевим та апеляційним судами вимог матеріального і процесуального права, не навів обґрунтування незаконності вироку й ухвали відповідно до статей 412, 413 КПК,
не зазначив, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановлених цими судами рішень і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 370, 374, 404 та 419 КПК, а також ст. 286 КК у їх взаємозв`язку.
Касаційна скарга не містить доводів на обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду. У ній не зазначено, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, та не наведено, яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Також засуджений у касаційній скарзі не навів конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, наведених в апеляційній скарзі, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Натомість у касаційній скарзі засуджений наголошує на однобічності й неповноті судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і просить касаційний суд дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали міськрайонний та апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Усупереч ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копій судових рішень, які він оскаржує, та не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 грудня 2019 року щодо нього залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                               ОСОБА_3