ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд 

 
Провадження №33/807/419/20	Головуючий у 1-й інстанції Шиш А.Б.	
Єдиний унікальний № 322/314/20	Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.	
Категорія – ст. 44-3 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 червня 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке викладено в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року визнано винною  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу по АДРЕСА_1 , яка працює фізичною особою – підприємцем, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Також з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави судовий збір 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 26 березня 2020 року, близько 11 години 10 хвилин, фізична особа – підприємець ОСОБА_1 , являючись власником магазину автозапчастин, розташованого по АДРЕСА_2 , не припинила роботу вказаного магазину, здійснювала прийом відвідувачів та займалась роздрібною торгівлею автозапчастинами, чим порушила розпорядження селищного голови Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області "Щодо мінімізації ризиків поширення коронавірусу" від 18 березня 2020 року № 27-осн.

29.05.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій викладено клопотання, в якому вона просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що оскаржувану постанову вона отримала 20.05.2020 року, апеляційну скаргу подала до суду 29.05.2020 року, вважає причину пропуску строку поважною.
По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 18.05.2020 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді від 18.05.2020 року подала 29.05.2020 року (згідно вхідного відбитку штампу суду), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 мотивує тим, що оскаржувану постанову вона отримала 20.05.2020 року у зв`язку з чим не було можливості звернутися зі скаргою у десятиденний строк, встановлений КУпАП, вважає причину пропуску строку поважною.

Доводи ОСОБА_1 щодо поновлення строку на оскарження постанови суду від 18.05.2020 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута 18.05.2020 року за участю ОСОБА_1 , де вона надала свої пояснення щодо вчиненого адміністративного правопорушення, винною у скоєному правопорушенні себе не визнала, крім того, в матеріалах справи міститься розписка про отримання нею копії оскаржуваної постанови 20.05.2020 року (а.с. 22), міститься її підпис та дата.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на той факт, що вона отримала копію постанови 20.05.2020 року, через що не мала змоги подати апеляційну скаргу в строк, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку не відповідають дійсності і крім того, на строки апеляційного оскарження не впливають і саме по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому що, як вбачається з матеріалів справи постанову суду винесено 18 травня 2020 року, ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні, вину свою не визнала, дала пояснення по суті справи, постанову суду отримала 20.05.2020 року, але в передбачений законодавством триденний строк на видачу постанови судом, останній день на оскарження постанови суду припадав на 28 травня 2020 року (робочий день четвер), тому вона мала всі можливості, починаючи з наступного дня, з 19 травня 2020 року оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, але не скористалася своїм правом. 

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. 

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 

В клопотанні щодо поновлення строків на апеляційне оскарження інших доводів, які заслуговують на увагу, щодо того, з яких підстав ОСОБА_1 не могла оскаржити постанову суду у визначений законом строк, апелянт не наводить.

З огляду на зазначені обставини підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, підлягає поверненню апелянту. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року, якою визнано винною  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, у зв`язку з чим повернути її апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Запорізького 
апеляційного суду                            В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 322/314/20