ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/12228/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в адміністративній справі №160/12228/19 (головуючий суддя першої інстанції Златін С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.12.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії та рішення Дніпропетровського ОТЦКтаСП щодо відмови позивачу оформити довідку про склад грошового забезпечення (станом на 01.03.2018 року у відповідності з постановою КМУ №704 від 30.08.2017 року) для обчислення пенсії, з урахуванням раніше сплачуваних до перерахунку пенсій (до 01.03.2018 року) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%), надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%), премія (33,3%), надбавка за класну кваліфікацію, в/сл. 1 клас (5%), які повинні бути враховані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для проведення перерахунку його пенсії;
- зобов`язати Дніпропетровський ОТЦКтаСП надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення для нарахування позивачу пенсії із зазначенням відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%), надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%), премії (33,3%), надбавки за класну кваліфікацію, в/сл. 1 клас (5%);
- визнати неправомірними дії та рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо: 
- відмови від проведення перерахунку пенсії у її основному розмірі 80% від суми грошового забезпечення;
- зменшення основного розміру його пенсії, за рахунок здійснення нарахуваннята виплати пенсії у розмірі 50% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з перерахованої пенсії за січень 2018 року;
- відмови від компенсування щомісячних недоплат до пенсії, у її основному розмірі -80% від суми грошового забезпечення, починаючи з перерахованої пенсії за січень 2018 року, з урахуванням 100% сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати йому пенсію у її основному розмірі - 80% від суми грошового забезпечення, з урахуванням 100% сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, 3 01.01.2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що призначена пенсія за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення. Однак, здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, пенсійний орган розмір пенсії зменшив з 80% на 70% від грошового забезпечення. На думку позивача, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. Крім того, позивач зазначав, що пенсійний орган, керуючись приписами постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», неправомірно виплачує підвищення до пенсії не у повному розмірі, а саме: за 2018 рік у розмірі 50% замість 100%, та за 2019 ріку розмірі 75% замість 100%, оскільки чинним законодавством, зокрема Законом №2262-ХІІ, передбачено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зокрема, і припинення виплати пенсії, може бути здійснена лише шляхом внесення змін до законів, а не шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, які по іншому, ніж в законі, визначають такі умови і норми, та яким у даному випадку безпідставно керувався відповідач. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виділено в окреме провадження.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у вказаному провадженні адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у її основному розмірі - 80% від суми грошового забезпечення.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 , за рахунок здійснення нарахування та виплати йому пенсії у розмірі 50% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з перерахованої пенсії за січень 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% сум грошового забезпечення з урахуванням 100% сум підвищення пенсії, визначеного на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 року з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення частини позовних вимог ухвалено з порушенням норм матеріального права.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження. У суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Позивач - ОСОБА_1 з 01.11.2002 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та одержує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 оку №2262-ХІІ (далі за текстом - Закон №2262) у розмірі 80% грошового забезпечення.
У квітні 2018 року у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і навчального складу та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2018 року, основний розмір якої зменшено з 80% до 70% від суми грошового забезпечення.
На підставі довідки, яка надана Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 4930,00 грн., оклад за військовим званням -1410,00 грн., 50% надбавки за вислугу років - 3170,00 грн. Всього грошове забезпечення становить – 9510,00 грн (а.с.27).
Розмір пенсійної виплати 70% став складати 6657,00 грн..
Розмір підвищення пенсії складає 3775,88 грн. (6657,00 грн. – 2881,12 грн.). 
З 01.01.2018 року на підставі пункту 2 Постанови №103 підвищення виплачувалось в розмірі 50%, а саме: 3775,88 грн. *50% = 1887,94 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.01.2018 року склав: 2881,12 грн. +1887,94 грн. = 4769,06 грн..
З 01.01.2019 року на підставі пункту 2 постанови КМУ №103 підвищення виплачується в розмірі 75% та загальний розмір пенсійної виплати складає 5713,03 грн.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив витребувати від Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про розмір грошового забезпечення, з усіма додатковими видами (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці) які повинні бути враховані при перерахунку пенсії.
Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 30.10.2019 року за вих.№7669/П-09 повідомило ОСОБА_1 , що перерахунок його пенсії проведено відповідно до вимог статті 13 Закону №2262, в редакції Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, згідно з якою стаття 13 Закону №2262 визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку пенсії редакцією Закону №2262-ХІІ, тобто у розмірі 70% грошового забезпечення. Розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії, вказаний у довідці, яка надійшла від Дніпропетровського обласного військового комісаріату. Зазначено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з 80% грошового забезпечення. 
Також у вказаному листі зазначено, що виплата підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.01.2018 року, здійснювалась відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50%; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Пункти 1 та 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 скасовані рішенням суду у справі №826/3858/18. При цьому повідомлення Мінсоцполітики про підстави для перерахунку пенсій до Пенсійного фонду України не надходило, тому підстави для його проведення відсутні. 
Не погодившись з такими діями пенсійного органу, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні відсоткового розміру пенсії не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача. При перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262 на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Також суд зазначив, що дії відповідача щодо зменшення розміру виплати нарахованої позивачу пенсії починаючи з 01.01.2018 року є протиправними, а тому відповідач зобов`язаний провести перерахунок пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу з урахуванням повної суми підвищення (100%) з 01.01.2018 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 13 Закону №2262 було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року,  який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, до  статті 13 Закону №2262 внесено зміни, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до  статті 13 Закону №2262 не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  з 01.11.2002 року у розмірі 80% грошового забезпечення. Такий розмір був незмінним до 01.01.2018 року та в подальшому пенсія позивача перераховувалась та її розмір склав 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 08 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17.
Таким чином, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення при перерахунку позивачу пенсії її розміру з 80% грошового забезпечення до 70% і доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду в цій частині.
Щодо позовних вимог про виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною 4  статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Так, пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103  постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 2 Постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з урахуванням вимог  статті 63 Закону №2262  та Постанови №704 з 01 січня 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача.
Частиною третьою  статті 52 Закону №2262  встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодною нормою  Закону №2262, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.
Таким чином, позивач, отримуючи пенсію відповідно  Закону №2262, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.
Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, а відтак, з урахуванням приписів  статті 255 КАС України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05 березня 2019 року.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
          
Згідно із частиною 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в адміністративній справі №160/12228/19 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в адміністративній справі № 160/12228/19 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.    

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак