П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
15 січня 2020 року	                                                       м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди        - ОСОБА_1 ,
представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 
                                                                                                    - адвоката Самойленка П.М.,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року стосовно
                                                           
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                               В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.
 
Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_2 05.07.2019, о 08 год.    02 хв., в м. Києві, на Наддніпрянському шосе, 8, керуючи автомобілем марки "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2  (водій ОСОБА_1 )
В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійним обставинам провадження, нормам матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування вимоги про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 зазначає, що останньою датою для подання апеляційної скарги було 16.11.2019, однак це був вихідний день, отже останньою датою для подання апеляційної скарги слід вважати 18.11.2019. В цей же день ним було направлено поштовою кореспонденцією апеляційну скаргу до суду першої інстанції.
Що стосується його доводів щодо неправильності постанови суду першої інстанції, то, як вказує ОСОБА_2 , склад адміністративного правопорушення, передбаченого    ст. 124 КУпАП та його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення у його діях відсутні. 
У той же час, вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наявний саме у діях водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 , і вина останнього у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться наявними у матеріалах справи доказами, а саме: схемою місця ДТП, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди з камери, а також автотехнічною експертизою обставин механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 та "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 .
 
У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Самойленко П.М. просять постанову місцевого суду залишити без змін.
 
ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав, як не вказав в апеляційні     скарзі і про те, що бажає брати участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції.
А тому неявка ОСОБА_2 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Самойленка П.М., які заперечували проти апеляційних вимог ОСОБА_2 , вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.
 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку.  
   
З досліджуваного провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 видно, що оскаржувана постанова ухвалена 06.11.2019, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав - 18.11.2019 (понеділок) у перший робочий день після сплину строків на апеляційне оскарження постанови.
Тобто ОСОБА_2 не порушив строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2019 щодо нього у змісті процесуального закону, а тому його клопотання про поновлення строку на оскарження постанови розгляду не підлягає. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого     ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення           ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.
 
Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД       № 302179 від 05.07.2019, в означений день, о 08 год. 02 хв., у м. Києві, на Наддніпрянському шосе, 8, водій керуючи автомобілем марки "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2  (водій ОСОБА_1 )
В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
 
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, у силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором 3 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві рядовим поліції Машир І.П.
 
Відповідно до письмових пояснень від 05.07.2019 (а.с. 4), пояснень наданих суду першої інстанції від 26.10.2019 (а.с. 34-39) та в апеляційній скарзі (а.с. 46-52, 54-60)           ОСОБА_2 , заперечуючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказував на те, що він рухався від станції метро "Видубичі" у напрямку Подолу по Наддніпрянському шосе в м. Києві зі швидкістю 50 км/год. по головній дорозі та, маючи намір заїхати на станцію заправки автомобілів, увімкнув правий покажчик повороту. 
Впевнившись у безпеці свого маневру, він почав перелаштовуватися в крайню праву смугу, коли відчув потужний удар в правий бік автомобіля, внаслідок чого його розвернуло та викинуло через бордюр на зелені насадження АЗС.
А тому, вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого        ст. 124 КУпАП, наявний саме в діях водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 , і виїхав з другорядної дороги, що, на його переконання, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: схемою місця ДТП, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, а також автотехнічною експертизою від 11.10.2019 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , та "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 .
 
Дійсно, згідно даних висновку експертного дослідження Українського незалежного інституту судових експертиз № 99/09-2019 від 11.10.2019 експерта ОСОБА_3 , з технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 16.11 Правил дорожнього руху України. 
У даній дорожній обстановці водій автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, а водій автомобіля "Пежо", д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. 
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вбачається невідповідності технічного характеру вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, які перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 23-30).
 
Водночас дані висновки експерта ОСОБА_3 не узгоджуються з іншими доказами у провадженні.
 
Так, відповідно до Правил дорожнього руху України перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.
Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
 
Згідно пояснень самого ОСОБА_2 , він до події ДТП, проїхавши нерівнозначне перехрестя в межах транспортної розв`язки Дарницького мосту та Наддніпрянського  шосе у м. Києві, рухаючись по Наддніпрянському шосе, мав намір заїхати на АЗС, а тому почав перестроюватися в праву крайню смугу, де і відбулося зіткнення с автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого його розвернуло та викинуло через бордюр на зелені насадження АЗС (а.с. 4, 34).
 
Які дані слугували підставами для прийняття експертом ОСОБА_3 висновків, що дорожньо-транспортна пригода сталася на нерівнозначному перехресті в межах транспортної розв`язки Дарницького мосту та Набережного шосе з висновку           № 99/09-2019 від 11.10.2019 - не видно. 
 
Водночас, згідно даних схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка беззастережно підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі і ОСОБА_2 , зіткнення транспортних засобів відбулося біля виїзду з АЗС "WOG", що розташована по             вул. Наддніпрянське шосе, 8, в м. Києві, де будь-якого перехрестя не означено, навпаки згідно означеної траєкторії руху автомобіля "Шкода", він на деякій відстані після закінчення з?їзду з Дарницького мосту, пересікаючи під великим кутом, що наближається до 90? траєкторію руху транспортних засобів, що рухалися справа від нього по головній дорозі, а також траєкторію руху автомобіля "Пежо" вже поза межами з?їзду з Дарницького мосту, учинив зіткнення з останнім, який рухався прямо, не змінюючи напрямку руху.    
Саме на такі обставини вказують і механічні пошкодження транспортних засобів: лівої бокової частини автомобіля "Шкода" та передньої частини автомобіля "Пежо".
 
А тому, висновок експерта ОСОБА_3 про порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, який регламентує проїзд перехрестя нерівнозначних доріг - не відповідає матеріалам провадження. 
 
На противагу наведеним висновкам, водій автомобіля "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 ,        ОСОБА_1 в поясненнях від 05.07.2019 (а.с. 3), в запереченнях на апеляційну скаргу та в суді апеляційної інстанції послідовно стверджував про те, що саме він рухався в крайній правій смузі по Наддніпрянському шосе в м. Києві після з?їзду з Дарницького мосту, коли ОСОБА_2 , всупереч Правилам дорожнього руху України, різко здійснюючи маневр перестроювання з третьої смуги руху в першу, де рухався саме він- ОСОБА_1 на автомобілі "Пежо", не змінюючи при цьому напрямку руху, учинив зіткнення з його- ОСОБА_1 автомобілем.
 
Указаний механізм досліджуваної події ДТП, що висвітлений водієм              ОСОБА_1 , підтриманий його представником - адвокатом Самойленком П.М.
 
Відповідно до висновку експертного автотехнічного дослідження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 № 85/19 від 15.07.2019 експерта ОСОБА_4 , у даній дорожній ситуації водій автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. 
У даній дорожній ситуації водій автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 ,    ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, а в діях водій автомобіля "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2 ,             ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається. 
У даній дорожній обстановці діями водія автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була створена аварійна ситуація, внаслідок якої сталось ДТП, тому з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться (перебувають) дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3, 10,4 Правил дорожнього руху (а.с. 14-18).
 
Дані висновки експерта ОСОБА_4 повністю узгоджуються з доказами у провадженні, у тому числі переглянутими у судовому засіданні відеозаписами події дорожньо-транспортної пригоди, згідно яких, автомобіль "Пежо" під керуванням водія ОСОБА_1 рухається у першій смузі для руху по Наддніпрянському шосе в м. Києві, де попереду справа розміщена АЗС "WOG".
У свою чергу автомобіль "Шкода" під керуванням ОСОБА_2 рухається праворуч по відношенню до автомобіля "Пежо" через смугу руху, де перебувають інші транспортні засоби. 
Потім автомобіль "Шкода" зміщується праворуч саме до виїзду з АЗС, що, само по собі, є незрозумілим та неприпустимим. 
Зліва від автомобіля "Пежо", приблизно з такою ж швидкістю, рухається автомобіль, на якому встановлено відеореєстратор, водій якого перед ДТП знизив швидкість, оскільки побачив, що автомобіль "Шкода", який рухається ліворуч від нього, тобто в третій смузі від правого бордюру, різко змінив напрямок руху та почав зміщуватися напереріз його автомобілю через його смугу руху більш праворуч в напрямку АЗС. 
Отже, автомобіль "Шкода", що рухався після закінчення з?їзду з Дарницького мосту в третій смузі та зміщувався праворуч, оминувши автомобіль з відеореєстратором, що рухався в другій смузі руху і пригальмував, пересік траєкторію руху автомобіля "Пежо", що рухався в першій смузі руху прямо, не змінюючи напрямку руху, та учинив зіткнення з ним.        
 
А тому, саме вказані експертні дослідження експерта ОСОБА_4 слід взяти за основу.
 
Отже, сукупність досліджених доказів дає можливість стверджувати, що винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України за досліджуваних обставин події ДТП повністю доведена, оскільки він, 05.07.2019, о 08 год. 02 хв., в м. Києві, на Наддніпрянському шосе, 8, керуючи автомобілем марки "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Пежо", д.н.з. НОМЕР_2  (водій ОСОБА_1 ), у результаті дорожньо-транспортної транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Саме порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП, під час чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.   
 
За вказаним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність в діях іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, який на його переконання порушив Правил дорожнього руху України, - свого підтвердження не знайшли.
 
При цьому не можна не послатися на те, що, за будь-яких обставин, суд апеляційної інстанції розглядає провадження тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, і тільки щодо особи, стосовно якої складено протокол, і не може давати вказівку особі, уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо складання протоколу стосовно іншої особи, як про те поставив питання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , з огляду на приписи Європейської конвенції з прав людини, Конституції України та засад провадження в справах про адміністративні правопорушення.
 
За наведеним, суд першої інстанції ґрунтовно визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте, оскільки на момент розгляду справи в суді минули строки накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, що передбачені ст. 38 КУпАП, на виконання приписів п. 7   ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрив провадження в справі за вказаним процесуальним законом.
 
Порушень вимог матеріального чи процесуального права, що дають підстави для скасування постанови суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 - не встановлено.
За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                              П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, якою  ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
                                                          
Суддя Київського апеляційного суду                                                     Г.О.Балацька