Постанова                                        
Іменем України                                 
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 152/355/17-ц
провадження № 61-13756св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у складі судді Копаничук С. Г.
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                  ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку.
Позовна заява обґрунтована тим, що він з відповідачем у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо поділу в натурі будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 79,0 кв. м, який належить їм на праві спільної часткової власності. Просить поділити в натурі вказаний будинок з господарськими спорудами, виділивши кожному із них відокремлені частини, що відповідають розміру 1/2 частини кожної із сторін у спільному майні.
 
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня                 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту № 3 висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 17 серпня 2017 року № 2471/17-21.
 
Короткий зміст судового рішення 
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання суду оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, разом із копіями скарги та копіями доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також надання суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням підстав поважності пропуску цього строку.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2017 року відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що заявники апеляційної скарги на виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не зазначили, доказів на підтвердження поважності пропуску строку не надали, що унеможливило розгляд судом питання про поновлення цього строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду,               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду          від 30 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,    ОСОБА_5 , витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з порушенням норм процесуального права. Вказують, що їх апеляційна скарга на рішення місцевого суду була подана вчасно, оскільки рішення місцевого суду було постановлено 11 грудня                 2017 року, а апеляційну скаргу було подано 26 грудня 2017 року, проте її було повернуто ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 03 січня                   2018 року. 10 квітня 2019 року постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ухвалу апеляційного суду Вінницької області                     від 03 січня 2018 року скасовано, а справу передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Вважають, що оскаржувана ухвала має бути скасована, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою, тому що не було пропущено строку для подання апеляційної скарги.
Зазначають, що апеляційне провадження має бути відкрите, ними було виконано всі вимоги закону.
 
Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку.
 
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області                                      від 20 листопада 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залучено до участі у вказаній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
 
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня                 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня                 2017 року повернуто без розгляду.
Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                          від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено.
Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 січня 2018 року скасовано, справу передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишено без руху.
 
Оскаржуваною ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 червня                  2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2017 року відмовлено.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  на ухвалу Вінницького апеляційного суду                              від 11 червня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
 
Відповідно до пункту 13 Перехідних положень ЦПК України 2017 року судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно частини першої статті 294 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без руху ухвалою від 13 травня 2019 року, апеляційний суд зазначив, що у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України 2004 року, рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, і воно набуло законної сили.
Також вказано, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні 11 грудня 2017 року у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, а апеляційна скарга ними була подана 29 грудня 2017 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження, що підтверджується копією апеляційної скарги та копією квитанції про сплату судового збору                           від 29 грудня 2017 року, доданою до апеляційної скарги.
При цьому оскільки ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 січня  2018 року вказану апеляційну скаргу було повернуто заявникам, матеріали справи містять лише її копію та копію платіжного доручення про сплату судового збору.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження. апеляційний суд виходив із того, що заявниками було пропущено строк на апеляційне оскарження, доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку останніми не надано.
 
Разом із тим, апеляційним судом не було враховано, що ОСОБА_4 та               ОСОБА_5 , які також підписали апеляційну скаргу на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2017 року, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду.
 
Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримано повний текст рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2017 року 26 грудня                  2017 року (а. с. 156, 157).
 
З наведеного вбачається, що, звертаючись із апеляційною скаргою 29 грудня 2017 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду пропущено не було.
 
Крім того, подаючи 29 травня 2019 року заяву на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 13 травня 2019 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,               ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявили у ній клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
 
Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року                     № 3-рп/2003).
 
Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункту 8 частини третьої            статті 2 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.
 
З урахуванням наведеного висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України є передчасним.
 
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).
 
З огляду на викладене, оскаржуване рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду - вирішення питання про відкриття провадження у справі.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.
 
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року скасувати, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович