Номер провадження: 22-ц/813/4073/20 
Номер справи місцевого суду: 521/12506/17
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року на дії державного виконавця по справі за скаргою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року, Одеська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В. від 17.07.2017 року про накладення штрафу по виконавчому листу №521/4521/14-ц від 02.06.2017 року. 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року скаргу Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задоволено. 
Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни від 17 липня 2017 року про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа №521/4521/14-ц, виданого 02 червня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги (а.с.91-94).
В свою чергу, не погоджуючись з вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_1 також подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця відмовити (а.с. 114-166). 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.04.2018 року поновлено строк Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року у справі за скаргою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 ( Том І: а.с. 111-112), а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.05.2018 року поновлено строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року у справі за скаргою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 ( Том І : а.с. 125-126).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.06.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області (Том І: а.с. 146)
       Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.
       Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.
На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.
За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Комлева О.С. (том І: а.с. 243).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за скаргою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,  ОСОБА_1 , за апеляційними скаргами Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_1  на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року на дії державного виконавця, якубуло призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Том І: а.с. 244-245). 
У відзиві на апеляційні скарги, Одеської регіональна філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» посилаючись на їх необґрунтованість, просить суд апеляційні скарги, подані Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року по справі - залишити без змін (Том І: а.с. 131-137). 
В судове засідання, призначене на 02.04.2020 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №521/4521/14-ц, по якій 24.11.2015 року ухвалено рішення. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31.03.2016 року скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2015 року та ухвалено нове, за яким: позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 такою, що не відповідає дійсності та зобов`язано Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 з виїздом на місцевість.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебував виконавчий лист №521/4521/14-ц, виданий 02.06.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси про зобов`язання ДП «Центр державного земельного кадастру» встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 з виїздом на місцевість.
На виконання виконавчого листа №521/4521/14-ц від 02.06.2016 року постановою заступника начальника Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 22.06.2016 року відкрито виконавче провадження.
Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення постанови) було надано 7 денний строк для самостійного виконання рішення суду (а.с. 7).
В матеріалах справи наявний акт державного виконавця від 03.08.2016 року, складений державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, за участю понятих, в якому зазначено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , для отримання ОСОБА_1 технічної документації, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які було встановлено з виїздом на місцевість ( АДРЕСА_2 ) 11.07.2016 року. Боржником (ДП «Центр державного земельного кадастру») було надано матеріали по геодезичній зйомці, в яку було внесено корективи ОСОБА_1 для подальшої підготовки технічної документації.
17.07.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про накладення на боржника - ДП «Центр державного земельного кадастру» штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання вимог виконавчого листа №521/4521/14-ц від 02.06.2016 року.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суду, районний суд виходив з того, що до суду державним виконавцем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржувана постанова від 17.07.2017 року була винесена державним виконавцем після з`ясування , чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження, чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, а тому, на думку місцевого суду винесення державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. постанови від 17.07.2017 року про накладення штрафу за виконавчим листом №521/4521/14-ц від 02.06.2016 року є передчасним, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження».
Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, якщо судове рішення не виконано.
В той же час, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 р. по справі №537/3986/16-а (ЄДРСРУ № 74204195).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 1 - 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У свою чергу, стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №   1404-VIII).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
В той же час необхідно враховувати, що боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Підставою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року по справі № 554/13475/15-ц, провадження № 61-25124св18 (ЄДРСРУ № 83482473).
Так, апеляційним розглядом справи встановлено, що на примусовому виконанні в Малиновському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 51387861 з виконання виконавчого листа № 521 /4521/14-ц, виданого 02.06.2016 Малиновським районним судом м. Одеса про зобов`язання Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) з виїздом на місцевість.
22.06.2016року Заступником начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову ВП№51387861 про відкриття виконавчого провадження.
22.06.2016року було винесено постанову ВН№51387861 про відкладення провадження виконавчих дій у зв`язку з тим, що відсутнє підтвердження про отримання боржником постанови в порядку статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року, а також відсутнє підтвердження про отримання постанови ВГІ№5138786 про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2016 року.
05.07.2016року до Відділу надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій зазначено адресу ( АДРЕСА_2 ) за якою будуть проводитися виконавчі дії.
29.07.2016року винесено постанову ВП№51387861 про відкладення провадження виконавчих дій у зв`язку з тим, що ДП "Центр державного земельного кадастру" повідомив, для підготовки відповідної технічної документації потребує певного часу, у зв`язку зі відсутністю та необхідністю отримання погоджень до 03.08.2016 року.
12.08.2016року винесено постанову ВП№51387861 про відкладення виконавчих дій до 22.08.2016 року у зв`язку з тим, що ДП "Центр державного земельного кадастру" повідомив, що 03.08.2016 року ОСОБА_1 були надані лише матеріали геодезичної зйомки, з якими Стягувач не погодився та вніс свої корективи для подальшої підготовки технічної документації.
З метою примусового виконання рішення суду до Малиновського суду була направлена заява № 158877/1 від 09.09.2016 про роз`яснення рішення суду.
Згідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) виконавче провадження було зупинено, про що винесена відповідна постанова.
Ухвалою від 13.10.2016 по справі № 521 /4521/14-ц у задоволенні заяви - відмовлено, та роз`яснено, можливість звернення з такою заявою до Апеляційного суду Одеської області в порядку ст. 221 ЦПК. Згідно Ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 02.02.2017 по справі № 521/17163/16-ц, що надійшла на адресу відділу 06.02.2017, постановлено скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження.
На виконання вказаної ували 10.02.2017 виконавче провадження було поновлено, про що винесено відповідну постанову.
Матеріали виконавчого провадження ВП № 51387861 передані з Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 04.07.2017р. головним державним виконавцем відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №51387861 (копії постанов направлені стягувачеві та боржнику - до відома), що підтверджується копією виконавчого провадження отриманого на запит апеляційного суду.
Таким чином, станом на 17.07.2017р. вимоги виконавчого листа щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, боржником виконані не були, що підтверджується відповідними актами державних виконавців Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області.
Посилання скаржника на акт від 03.08.2016 року, як на виконання рішення суду є неспроможними, оскільки з зазначеного акту вбачається лише вручення ОСОБА_1 матеріалів геодезичної зйомки, в які останнім було внесено корективи, що не свідчить про виконання рішення суду щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок з виготовленням технічної документації.
Про що було зазначено самим скаржником в листі, направленому на адресу Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 31.08.2016 року про необхідність роз`яснення рішення суду в зв`язку з неможливістю його виконання.
Для застосування санкцій, передбачених ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен встановити два факти: судове рішення не виконано, та не виконано без поважних причин.
При цьому, колегія наголошує, що жодних вагомих доказів щодо поважних причин неможливості виконання рішення суду щодо встановлення меж в натурі з встановленням межових знаків на місцевості скаржником суду не надано. 
Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У зв`язку з чим підстав для визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни від 17 липня 2017 року про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа №521/4521/14-ц, виданого 02 червня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси - немає.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов помилкового висновку про задоволення скарги. 
Доводи апеляційних скарг є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, ухвалу суду Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року скасувати та скаргу Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року - скасувати.
Прийняти постанову.
Скаргу Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  
Повний текст судового рішення складено 10.04.2020 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                   Л.А. Гірняк

                                                                О.С. Комлева