КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
1
 
Провадження №33/824/466/2020                                                                                                                                          Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: Зебелян Н.В.
Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП                                                                                                                                             Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
14 лютого 2019 року                                                                                   місто Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чорногрицької Ю.С., прокурора                 Сироватки В.В., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , напостанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року, - 
 
        ВСТАНОВИВ :
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2019 року №662 ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника голови Фастівської районної ради Київської області, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про придбання ним у власність автомобіля, вартістю 148 422, 45 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн..
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційних вимог, зазначив, що обіймає посаду заступника голови Фастівської районної ради з 2014 року, є посадовою особою місцевого самоврядування. Відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язаний виконувати вимоги фінансового контролю, передбачені 4.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема подавати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.
06.06.2017 року придбав автомобіль марки RenaultDusterномер кузова     НОМЕР_1 , вартістю 148422 грн. 45 коп., - що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю шляхом повідомлення у десятиденний строк НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Дійсно, порушенням є пропуск десятиденного строку на повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а не внесення відомостей про купівлю автомобіля взагалі, так як дані відомості ним було внесено, однак не мав на меті приховання факту купівлі автомобіля, оскільки є посадовою особою та має стаж роботи в органах місцевого самоврядування 5 років 1 місяць, та не мав на меті приховання своїх доходів та набутого майна або вчинення інших дій, які б його компрометували, або іншим чином негативно відзначилися б в його біографії.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника голови Фастівської районної ради Київської області, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про придбання ним у власність автомобіля, вартістю 148 422, 45 грн..
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаним обставинам, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, які наявні в матеріалах справи, суддя районного суду дав поверхову оцінку і дійшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.    
Таким чином, об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, його об`єктивна сторона має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин електронної декларації, неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунку чи суттєві зміни в майновому стані та поданні завідомо недостовірних відомостей.
Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язана з наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Крім того, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного, корупційного правопорушення, правопорушення пов`язаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана щорічно декларувати свої доходи, а також повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.
З пояснень ОСОБА_1 , які були надані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що останній не мав на меті приховати інформацію або уникнути декларування.
Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не містять жодних даних про форму вини останнього, про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та не містять жодних доказів на підтвердження такого умислу.
Враховуючи усі обставини, викладені вище, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, також відсутній.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
    ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн. - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                          О.М. Чорний