УХВАЛА

27 квітня 2020 року 
Київ
справа №420/6171/19
адміністративне провадження №К/9901/10654/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року в справі №420/6171/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДМС України в Одеській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДМС України в Одеській області №51032300001849 про відмову ОСОБА_1 у видачі нової посвідки; зобов`язати Головне управління ДМС України в Одеській області видати ОСОБА_1 нову посвідку на постійне проживання в Україні у зв`язку із втратою посвідки серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 17 листопада 2010 року.
16 грудня 2019 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13  квітня  2020 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Предметом розгляду даної справи є скасування рішення міграційної служби про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на території України.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав дозвіл на імміграцію від 22 вересня 2005 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» та документований посвідкою на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 .
28 серпня 2019 року позивач звернувся до ГУДМС України в Одеській області із заявою-анкетою щодо обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку із втратою посвідки від 17 листопада 2010 року НОМЕР_1 .
Рішенням ГУДМС України в Одеській області від 25 вересня 2019 року № 51032300001849 позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі пп. 11 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321.
Отже, виходячи з предмету спору та статусу позивача, який є іноземцем і перебуває на території України, спір, що виник між сторонами віднесено до справ незначної складності, рішення у яких не підлягають касаційному оскарженню. 
Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки мотивованості підстав, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.
Відповідач вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
В обґрунтування вказаного доводу Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області зазначає, про відсутність правозастосовчої практики у вирішенні спірних правовідносин, а саме у справах про обмін посвідки на постійне проживання.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач не навів доказів якого саме питання права стосується касаційна скарга та не обґрунтував, застосування яких саме норм права викликають необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року в справі №420/6171/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    М.І. Смокович