Справа № 750/1187/20 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/181/20 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – Зюзька Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2020 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 лютого 2020 року, о 01 год. 23 хв., по вул. Захисників України, 4, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, неприродна блідість, порушення мови, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Послався на незаконність рішення суду, прийнятого з порушенням норм процесуального права, винесеного при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, чим був позбавлений можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та він не міг надати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення. Послався на незаконні дії працівників поліції, які не роз`яснили йому його процесуальних прав. Крім того, зазначив, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, працівником поліції не було складено направлення водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння. До того ж він не був відсторонений від керування транспортним засобом та йому не надали тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Послався на упередженість пояснень свідків, вказаних у протоколі, оскільки вони були запрошені працівниками поліції.
Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, копію судового рішення не отримував. 

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, вказав на незаконні дії працівників поліції. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 02.03.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 12 березня 2020 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення не отримував, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого  сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №275975 від 07.02.2020 року, ОСОБА_1 , 07 лютого 2020 року, о 01 год. 23 хв., у м. Чернігові, по вул. Захисників України, 4, керував автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, неприродна блідість, порушення мови, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.5). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Крім того, згідно даних протоколу, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, отримання тимчасового дозволу на керування, а також підпису про ознайомлення зі змістом протоколу та роз`яснення йому його процесуальних прав. 
Вищевказане підтверджується переглянутим апеляційним судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції останній відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Йому були роз`яснені його процесуальні права, але він відмовився підписувати будь-які документи та отримувати тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Натомість він залишив свій автомобіль на узбіччі дороги та пішов додому.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.9, 10). 
При цьому, дані свідки не мають бути очевидцями події, оскільки ці особи лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
До того ж, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи. 

Також, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.02.2020 року, що також вказує на безпідставність доводів апелянта у цій частині (а.с.8). 

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Посилання апелянта на незаконні дії працівників поліції є безпідставними.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього, останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять. 

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є слушними.
Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.
Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.
Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний