ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2020 року 
Київ
справа №810/2736/17
адміністративне провадження №К/9901/47543/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 ( суддя Щавінський В.Р.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 ( головуючий суддя Кузьмишина О.М., судді:  Глущенко Я.Б., Костюк Л.О.) у справі № 810/2736/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайм-Газ" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказу і податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайм-Газ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області від 01.03.2017 №349 «Про проведення фактичних перевірок» в частині проведення фактичної перевірки ТОВ «Тайм-Газ»;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 27.04.2017 №0015621406.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам. Зокрема, позивач зазначив, що на момент проведення перевірки на АГЗС не могло бути в наявності змінного звіту за формною №14-ГС, оскільки такий звіт складається в кінці зміни оператора, яка закінчується о 23 год. 45 хв. Крім того, позивач звертав увагу на те, що на АГЗС не використовується реєстратор розрахункових операцій №3000224931, а тому у нього відсутній обов`язок подавати до податкового органу звітність, пов`язану із застосуванням вказаного реєстратора розрахункових операцій.
Позивач також зауважив, що перевірка була проведена з численними порушеннями вимог податкового законодавства, зокрема, перевіряючими не було вручено до початку перевірки копії наказу та направлень на перевірку уповноваженій особі ТОВ "Тайм-Газ", а тому підприємство було позбавлено права бути ознайомлений з метою, видом та підставами перевірки, що була здійснена.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області № 0015621406 від 27 квітня 2017 року. У решті позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відсутність на час перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  , не є підставою для застосування до юридичної особи чи фізичної особи-підприємця фінансової санкції, передбаченої  статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Разом з тим , задовольняючи позовні вимоги , суди встановили недоведеними відповідачем, за результатами перевірки, порушення позивачем п.7, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Головного управління ДФС Київській області оскаржило їх у касаційному порядку.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 .
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що на момент перевірки за місцем реалізації товару    були відсутні звіт за формою №14-ГС, журнал надходження газу скрапленого пропан-бутан на АГЗС чи будь-які інші документи, що свідчать про рух газу за місцем реалізації та зберігання; а також вказує, що за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; та незабезпечення по РРО передачі до органів ДФС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів контролюючим органом правомірно застосовано фінансові санкції, встановлені  статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити. 

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайм-Газ» (код ЄДРПОУ 40157693) зареєстроване в якості юридичної особи 04.12.2015 та як платник податків перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.
01 березня 2017 Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято наказ №349 «Про проведення фактичних перевірок», яким наказано організувати у березні 2017 року проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, у тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм-Газ».
У період з 16.03.2017 по 22.03.2017 на підставі вказаного наказу та направлень на перевірку від 14.03.2017 №1387, №1388 посадовими особами Головного управлінням ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - Газова АЗС суб`єкта господарювання ТОВ «Тайм-Газ», що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Маршала Красовського, 20.
Оператору АГЗС ТОВ «Тайм-Газ» Кущинському А.В. були пред`явлені направлення на перевірку та наказ про проведення перевірки.
Ознайомившись з вказаними документами, оператор АГЗС ТОВ «Тайм-Газ» Кущинський А.В. отримав вказані документи для передачі в офіс, що підтверджується його підписом у направленнях.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.03.2017 № 0722/1000/14/40157693, згідно висновків якого встановлено наступні порушення, а саме:
- позивачем порушено порядок обліку газу скрапленого пропан-бутан за місцем реалізації та зберігання у кількості 6590 л на загальну суму 67877,00 грн., оскільки до перевірки не надано змінний звіт оператора АГЗС за формою №14-ГС, журнал надходження газу скрапленого пропан-бутан на АГЗС чи будь-які інші документи, що свідчать про рух газу за місцем реалізації та зберігання;
- проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;
- на АГЗС проводились розрахунки по РРО фіскальний номер 3000224931 по 13.12.2016, про те по РРО не забезпечено передачу до органів ДФС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів.
Таким чином, за результатами перевірки посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області зроблено висновок про те, що позивачем порушено вимоги п. 7, п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, п. 9.1, п. 9.2, п. 9.3 Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 №332 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 за №331/7652.
В наданих до акту перевірки письмових поясненнях оператор АГЗС пояснив, що журнал надходження газу, змінний звіт оператора ГЗП знаходяться в офісі, касовий апарат №3000224931 на ГЗП за даною адресою не використовується та йому невідомо, чому в касових чеках не відображено код УКТ ЗЕД.
На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.04.2017 № 0015621406 про застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 136009 грн., з яких 135754,00 грн. - за неведення у встановленому порядку обліку товарів за місцем їх реалізації; 85,00 грн. - за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; 170,00 грн. - за неподання до органів державної податкової служби звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв`язку.
Правомірність прийняття вищевказаного рішення є предметом розгляду цієї справи.
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Згідно статті 20 зазначеного Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначеннями, наведеними у  статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV  бухгалтерський    облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.
Відповідно до приписів  статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.
За правилами  статті 9 зазначеного Закону  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.
У свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до  статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  покладено на уповноважену особу.
Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої  статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, що використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, яка затверджена  наказом Міністерство палива та енергетики України від 03 червня 2002 року № 332  та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2003 року за № 331/7652 (далі -  Інструкція № 332).
За змістом пунктів 5.2.2, 5.2.4  Інструкції № 332  приймання скрапленого вуглеводного газу (СВГ), що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (далі - ТТН) та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов`язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою №3-ГС. Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства. Інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою №2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком.
Відповідно до пунктів 9.1, 9.2, 9.3  Інструкції № 332  на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС. Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно: визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок; вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об`єм СВГ; роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну; передають по зміні залишок грошових коштів. Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою №14-ГС в двох примірниках, з яких один з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий залишається на АГЗС (АГЗП).
Пунктами 10.3, 10.4  Інструкції № 332  передбачено, що усі первинні документи матеріально відповідальні особи здають за реєстрами в бухгалтерію підприємства за підписом. Усі первинні документи перевіряються і групуються в бухгалтерії підприємства за постачальниками і споживачами.
Судами встановлено, що на момент початку проведення перевірки, а саме 16.03.2017 о 14 год. 28 хв., змінного звіту за формою №14-ГС не могло бути АГЗС ТОВ "Тайм-Газ", оскільки змінний звіт роздруковується оператором на АГЗС в кінці зміни, яка триває з 12 год. 45 хв. по 23 год. 45 хв.
При цьому судами вірно зазначено, що відсутність змінного звіту за формою №14-ГС, журналу надходження газу не свідчить про те, що товари не обліковані або порушений порядок їх обліку.
Разом з тим, судами також встановлено, що акт перевірки не містить інформації щодо методів, способів та обладнання, яким здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів.
Відповідачем не надано пояснень щодо обставин зняття фактичних залишків газу при перевірці інспекторами ГУ ДФС у Київській області.
Таким чином, сама по собі відсутність на час перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не є підставою для застосування до юридичної особи чи фізичної особи-підприємця фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
В акті перевірки також встановлено, що на АГЗС проводились розрахунки по РРО фіскальний номер 3000224931 по 13.12.2016, проте по РРО не забезпечено передачу до органів ДФС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів.
Відповідно до  статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»  розрахунковий документ  -  документ  встановленої  форми   та 
змісту   (касовий   чек,  товарний  чек,  розрахункова  квитанція, 
проїзний документ тощо),  що підтверджує факт продажу (повернення) 
товарів,    надання   послуг,   отримання   (повернення)   коштів, 
купівлі-продажу  іноземної  валюти,   надрукований   у   випадках, 
передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку 
реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну; 
Відповідно до п. 7 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, подавати до органів доходів і зборів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.
Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.
Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється органами доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Відповідно до вимог  статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»  суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові;операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій (далі РРО) з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, також проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Таким чином, на суб`єкта господарювання покладено обов`язок передачі до органів доходів і зборів копій розрахункових документів в електронному вигляді.
Статтею 17 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР встановлено, що порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.
Пунктом 9 статті 17 передбачено застосування фінансових санкцій у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в разі неподання до органів доходів і зборів звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв`язку, в разі обов`язковості її подання.
Під час розгляду справи судами встановлено, що за адресою: м. Бровари, вул. Маршала Кросовського, буд. 20, де позивач здійснює свою діяльність, реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер 3000224931 не використовується, оскільки відповідно до Довідки про опломбування РРО №161221/1744 від 21.12.2016 року вказаний реєстратор знятий з обліку 21.12.2016 року.
З 08.12.2016 року позивач за вказаною адресою використовує інший реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер 3000282230 , що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 08.12.2016 №3000282230 та Довідкою про опломбування РРО від 07.12.2016 року б/н.
За наведеного, правильним є висновок судів, що у позивача відсутній обов`язок подавати до податкового органу звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, фіскальний номер якого 3000224931.
В акті перевірки також встановлено порушення, яке полягало у проведенні розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Так, пунктом 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Відповідно до п. 6 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції, зокрема, у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Як уже зазначалось, в ході проведення перевірки було встановлено факт проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Разом з тим, судами встановлено, що в акті перевірки не зазначено, на підставі якого документу відповідач встановив таке порушення.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються встановлені судами попередніх інстанцій обставини  відсутності інформації, на підставі чого відповідач встановив порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Верховний Суд погоджується із висновками про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за вказане порушення, яке не підтверджено документально.
За правилами частини першої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів , що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.  
  Згідно з частиною 1  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу Головного управління ДФС Київській області залишити без задоволення.
Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2017  та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 у справі № 810/2736/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду