П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/53/20	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24      лютого 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2020р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Миколаївської ОДА, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо повідомлення результатів перевірки його звернення до Урядової гарячої лінії від 3.12.2019р. за номером ІЛ-9974988 та суті прийнятого рішення у термін, встановлений ст.20 ЗУ "Про звернення громадян";
- зобов`язати повідомити результати перевірки його звернення до Урядової гарячої лінії від 3.12.2019р. за номером ІЛ-9974988 та суті прийнятого рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3.12.2019р. він звернувся до Урядової гарячої лінії та просив примусити директора ТОВ "Місто для людей Миколаїв" виправити неправильну назву вулиці, та вжити заходів для визнання протиправним нарахування йому з вини директора ТОВ "Місто для людей Миколаїв" пені за своєчасну сплату комунальних послуг. 
Оскільки ОСОБА_3 як заявника не було повідомлено про результати перевірки зазначеного звернення та суті прийнятого рішення, останній звернувся до суду та наполягав, що порушене право має бути відновлено шляхом повідомлення результатів перевірки звернення та суті прийнятого рішення.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки питання порушене позивачем у зверненні на Урядову гарячу лінію не входило до повноважень відповідача, останній правомірно направила звернення ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради. Міська рада, як компетентний орган розглянула отримане звернення  у передбачений Законом строк, та надала відповідь по суті поставлених питань.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 3.12.2019р. ОСОБА_2 звернувся на Урядову гарячу лінію та просив примусити директора ТОВ "Місто для людей Миколаїв" виправити неправильну назву вулиці на правильну – Паркова. З приводу чого зазначив, що мешкає на вулиці Парковій, яка відповідно до підробленого рішення міської ради раніше називалася іменем ОСОБА_4 Олійника, що був випускником Вищої партійної школи, тобто комуністичним номенклатурником. У вересні 2019р. міська рада своїм рішенням повернула вулиці її назву Паркова і повідомила усі комунальні організації, які у вересні замінили неправильну назву вулиці на правильну Паркова. Проте, ТОВ "Місто для людей Миколаїв" назву вулиці не змінило, що є перешкодою для позивача оплачувати комунальні послуги, а директор ТОВ створив перешкоду та нараховує пеню. У зв`язку із чим, ОСОБА_2 просив примусити директора ТОВ "Місто для людей Миколаїв" виправити неправильну назву вулиці на правильну – Паркова. 
Зазначене звернення було зареєстровано за №ІЛ-9974988 та 4.12.2019р. та скеровано до Миколаївської ОДА, яке того ж дня передано до Миколаївської міської ради. 
Так, листом Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради направлено ОСОБА_5 лист за №І-10891/інг-УГЛ від 17.12.2019р. за результатом його звернення від 3.12.2019р. за № ІЛ-9974988.
Перевіряючи правомірність дій Миколаївської ОДА, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та бездіяльність, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ст.40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч.1 ЗУ "Про звернення громадян" від 2.10.1996р. №393/96-ВР (надалі – Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Приписами ч.1,3 ст.7 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Як вбачається із матеріалів справи, що звернення ОСОБА_3 на урядову "гарячу лінію" обумовлено діями ТОВ "Місто для людей" щодо зазначення у платіжних документах за надання послуг з утримання будинку назву вулиці та нарахування пені за несвоєчасне здійснення таких платежів.
Так, відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".
Згідно з ч.3 ст.4 цього закону встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг; 4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами.
Частиною 2 ст.71 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, звернення ОСОБА_3 щодо неможливості сплати житлово-комунальних послуг стосується діяльності яка належить до компетенції органу місцевого самоврядування, тому Миколаївська ОДА правомірно перенаправила звернення позивача до міської ради.
Беручи до уваги те, що відповідач, керуючись частиною третьою статті 7 Закону №393/96-ВР, правомірно переслав звернення ОСОБА_3 за належністю компетентному органу, у відповідача відсутній обов`язок розглядати по суті таке звернення та надавати на нього відповідь. Відтак позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Що стосується посилання позивача в апеляційній скарзі на незастосування судом першої інстанції постанови КМУ №898 від 12.08.2009р., то судова колегія вважає такі посилання помилковими, оскільки зазначена постанова втратила чинність - 10.12.2019р., а тому відсутні підстави для її застосування в даних спірних відносинах.
Що стосується доводів позивача в апеляційній скарзі про те, що позивачу не повідомлено про направлення його звернення до міської ради як то передбачено ст.19 Закону №393/96-ВР, то судова колегія зазначає, що такі доводи не підлягають розгляду, оскільки такі дії відповідача ОСОБА_2 не оскаржував, а за приписами ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                    О.В.Яковлєв