ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25256/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 травня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції     (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 185   414,36 грн. від 20.11.2019, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн. від 20.11.2019, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що в межах виконавчого провадження  № 47726862  фактичного не відбулося стягнення коштів чи майна за виконавчим документом, виконавчий лист було повернуто без виконання за заявою стягувача, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року  позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185   414,36 грн. від 20.11.2019, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А. Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн. від 20.11.2019, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А..
В апеляційній скарзі Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.02.2014 р. у справі № 756/1944/13-ц задоволено позов TOB «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 1   854 143,64 грн.
На виконання вказаного рішення Оболонським районним судом міста Києва 18.06.2014 р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей Колект» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11332539000 від 13.05.2008, що виникла в період з  13.05.2008 по 12.12.2012, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 1 530 908,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 32 325,48 грн. солідарно.
На підставі вказаного виконавчого листа Подільським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 47726862 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 854 143,64 грн. на користь стягувача TOB «Кей-Колект».
Також, на підставі зазначеного виконавчого листа Святошинським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 52627511 та № 52628109 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь стягувача TOB «Кей-Колект» в розмірі 1   854 143,64 грн. та 3 441,00 грн. відповідно.
В рамках виконавчого провадження № 52627511, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися(вся)  від 31.10.2019 р.  № 52627511 в рахунок погашення боргу жилий будинок площею 90,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер 3210945600:01:051:0014 були передані TOB «Кей-Колект».
Як вбачається з довідки від 26.06.2019 р. № 735830 виданої TOB «Кей-Колект» ОСОБА_1 , зобов`язання згідно Договору поруки № 203058 по Договору про надання споживчого кредиту № 11332539000 припинені, заборгованість відсутня.
В подальшому, TOB «Кей-Колект» 01.10.2019 р. №б/н (вх. № 20572 від 01.10.2019)  звернулось до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з заявою про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 47726862 без виконання, відкритим відносно ОСОБА_1 
05 липня 2017 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у межах зазначеного виконавчого провадження, прийняв постанову про стягнення з Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України  87 грн. витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій. 
20.11.2019 р. старший державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Полінський Вячеслав Андрійович, в межах зазначеного виконавчого провадження прийняв постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185 414,36 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн. 
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).
За змістом статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 наведеної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно ст. 42 Закону № 1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Відповідно до пункту 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (надалі за текстом - «Інструкція №512/5») витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.
У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження»  від 29 вересня 2016 року № 2830/5 визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, до яких належать: 1) виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), 2) пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку), 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій (експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності-суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій), 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум, 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини, 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці,     7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою, 8) сплата судового збору, 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, 10) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.
Відповідно до р. ІІ наведеного наказу,  розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати. Відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг. 
Наказом Міністерства юстиції України № 3917/5  від 29.12.2016 р. установлено плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження у розмірі 51 грн. за кожне відкрите виконавче провадження.
У свою чергу в постанові від 20.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн., винесеної в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А. взагалі не наведено розрахунку здійснених державним виконавцем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5.
За таких обставин, окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку про те, що вказана постанова підлягає скасуванню.
Щодо скасування постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185   414,36 грн. від 20.11.2019, винесеної в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В. А. колегія суддів зауважує на таке.
Як визначено частинами п`ятою та шостою статті 26 Закону №1404-VІІІ  у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
З аналізу вказаних норм Закону №1404-VІІІ слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини дев`ятої статті 27 вказаного Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Крім того, виконавчий збір це збір, який підлягає стягненню саме від суми яка підлягає стягненню державним виконавцем.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
За вимогами частини третьої статті 40 вказаного Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору  (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.
Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2020  року у справі № 480/3452/19.
За приписами пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VІІІ   виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
За таких обставин, оскільки на час прийняття оскаржуваної постанови, норми чинного законодавства передбачали обов`язок державного виконавця прийняття постанови про стягнення  виконавчого збору саме  від суми, яка підлягала стягненню,  колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість позовної вимоги в цій частині.
За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції     (м. Київ) задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року скасувати та ухівалити нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн. від 20.11.2019 р., винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським Вячеславом Андрійовичем.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 14 травня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                            І.О. Лічевецький

суддя                                                             В.П. Мельничук 

суддя                                                            О.М. Оксененко