ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/540/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/13518/17 Категорія: 304090000  	Мельник І.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 квітня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.
за участю секретаря Матюхи В.І.        

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2018 року у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Черкаська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що між Черкаською міською радою та ОСОБА_1 укладено угоду від 11 вересня 2007 року №373 про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, яка зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 11.09.2007 року за №373.
Предметом цієї угоди є грошове зобов`язання по оплаті за фактичне користування частиною прибудинкової території, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана частина прибудинкової території перейшла у користування відповідача одночасно з придбанням ним у власність двох нежитлових приміщень, а саме: приміщення аптеки площею 56,0 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 07.06.2001 року, та приміщення хімчистки площею 52,5 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 09.07.2001 року.
Відповідно до пункту 3.4 угоди відповідач зобов`язався оплачувати позивачу фактичне використання ним частини прибудинкової території, починаючи з 01.08.2007 року в розмірі 120, 39 грн щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за звітним.
Всього за період з 01 лютого 2009 року по 31 липня 2017 року відповідачу нараховано боргу на суму 18 138,06 грн, а також пеню, у відповідності до п.3.6 угоди, в розмірі 129,01 грн, яку позивач і просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.
Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2018 року позов Черкаської міської ради задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 11.09.2007 року №373 в сумі 18 138,06 грн, пеню в сумі 129,01 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Безоплатне використання відповідачем земельної ділянки (прибудинкової території), яка є комунальною власністю територіальної громади міста Черкаси, та невиконання ним договірних зобов`язань, - є порушенням прав територіальної громади, тому суд першої інстанції вважав за доцільне стягнути на користь міського бюджету м. Черкаси борг в сумі 18 138,06 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій вказував, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, прийняте з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, а тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Черкаської міської ради відмовити.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що йому не повідомлялося про розгляд справи, оскільки кореспонденцію направляли на адресу АДРЕСА_2 , за якою він не зареєстрований та не проживає. 
Вказує, що під час винесення спірного рішення судом не враховано, що вказане в договорі оренди нежитлове приміщення змінило свого власника ще 12.02.2013 року, що підтверджено довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2019 року № 6407.
У відзиві на апеляційну скаргу Черкаська міська рада вказала на те, що в заяві про перегляд заочного рішення відповідач сам зазначив свою адресу як АДРЕСА_2 , а тому посилання на невірну адресу є безпідставним та не заслуговує на увагу.
Зазначає, що довідка БТІ не є належними доказами, оскільки факт переходу права власності має бути підтверджено відповідними інформаційними довідками з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.
Відповідачем не надано доказів як укладення нової угоди так і не надано належних та допустимих доказів переходу права власності.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.
Як видно із матеріалів справи, між Черкаською міською радою та ОСОБА_1 укладено угоду №373 від 11.09.2007 року про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, яка зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 11.09.2007 року за №373.
Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 07 червня 2001 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 приміщення аптеки, нежилою площею 56 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Крім того, 09 липня 2001 року відповідачем було придбано нежитлове приміщення хімчистки А, площею 52,5 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06 травня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Черкаської міської ради заборгованість за угодою від 11.09.2007 року про справляння плати за користування частиною прибудинкової території за період з 07.06.2001 року по 31.07.2007 року в сумі 8823, 54 грн та за період з 01.08.2007 року по 31.01.2009 року в сумі 2 229, 66 грн, та пеню в сумі 332,64 грн, всього 11 385, 84 грн.
Відповідно до п. 2.1 вказаної угоди, угода укладається до 01.08.2010 року.
У разі, якщо землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку дії цієї Угоди, то за відсутності письмових заперечень землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії Угоди, ця Угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені Угодою (п. 2.3. Угоди).
Згідно з пунктом 3.1. Угоди, за користування частиною прибудинкової території, землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі визначеному згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 року №793.
Звертаючись до суду із позовом Черкаська міська рада надала розрахунок заборгованості у відповідності до якого ОСОБА_1 нараховано борг за користування частиною прибудинкової території за період з 01.02.2009 року по 31.07.2017 року та який становить 18 138,06 грн, з урахуванням коефіцієнта індексу інфляції за 2010 рік – 150,98 грн (коефіцієнт індексації – 1,059); 2015 рік – 188,58 грн (коефіцієнт індексації 1,249); за 2016 рік – 270, 24 грн (коефіцієнт індексації 1,433); за 2017 рік – 286, 45 грн (коефіцієнт індексації 1,06).
Пунктом 3.6 Угоди передбачено стягнення пені за несвоєчасне внесення платежів передбачених угодою, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить суму пені в розмірі 129,01 грн за 6 місяців.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
У статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Пунктами 288.5.1, 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог міської ради вказував на те, що з 2013 року він не являється власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а тому обов`язок по сплаті коштів за користування частиною прибудинкової території у нього відсутній.
Як видно із довідки КП «ЧООБТІ» від 29.10.2019 року № 6407о, 12.02.2013 року нежитлове приміщення аптеки та хімчистки за адресою АДРЕСА_1 придбані ОСОБА_3 
Пунктом 2.4. Угоди при зміні землекористувача, угода втрачає чинність з моменту реєстрації нової Угоди з новим землекористувачем.
Крім того, відповідно до п.5.2. угода втрачає чинність у разі припинення діяльності землекористувача за його письмовою заявою та наявністю відповідної згоди землевласника.
Судом не встановлено обставин щодо реєстрації нової Угоди із новим землекористувачем ОСОБА_3 , та не встановлено, що ОСОБА_1 подавав письмову заяву до міської ради про припинення дії угоди.
Таким чином, колегія суддів, вважає, що позивачем доведено факт невиконання ОСОБА_1 обов`язків за договором, а тому суму боргу за користування земельною ділянкою необхідно стягнути із відповідача.
Разом з тим, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та взагалі не знав про наявність даної справи на розгляді у суді.
У заяві про перегляд заочного рішення суду першої інстанції відповідач посилався на неналежність його повідомлення про час і місце розгляду справи судом.
Нормами частини 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини 3 та 4 статті 128 ЦПК України).
В позовній заяві Черкаська міська рада зазначила місце проживання відповідача АДРЕСА_2 . Дана адреса також вказана і в Угоді підписаній ОСОБА_1 .
Однак, як видно із відповіді відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 25).
Інших запитів для отримання інформації про місце реєстрації відповідача судом не направлялося.
Відповідно до паспортних даних відповідача він зареєстрований в АДРЕСА_3 .
У своєму рішенні суд першої інстанції вказав на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, з заявами до суду не звертався.
Разом з тим, повідомлення про вручення поштового відправлення, яким суд першої інстанції обґрунтовує належність повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання не містять підпису відповідача про його отримання, а містять помітки «за закінченням терміну зберігання». 
Таким чином, суд першої інстанції, не взявши до уваги вимог статті 128 ЦПК України, порушив право відповідача знати про час і місце судових засідань, фактично позбавив його права на захист своїх прав та інтересів та подання відповідних заперечень проти позовних вимог міської ради. Внаслідок цього суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.
Пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В апеляційній скарзі відповідач одним із доводів як підставу для скасування судового рішення зазначив не повідомлення його судом про час та місце розгляду справи, які підтверджуються матеріалами справи.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та розглянуто справу за відсутності відповідача, відомості про належне повідомлення якого відсутні, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення в порядку п. 3 ч.3 ст. 376 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2018 року – скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Черкаської міської ради – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 11.09.2007 року №373 в сумі 18 138,06грн та пеню в сумі 129,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Черкаси судовий збір в сумі 1600 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді Б.Б. Вініченко

С.І. Бондаренко

О.М. Новіков