УХВАЛА

17 червня 2020 року 
Київ
справа №825/1378/17
адміністративне провадження №К/9901/14259/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про стягнення заробітної плати та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
До Чернігівськго окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про продовження строку виконання ухвали суду від 10 липня 2019 року у справі № 825/1378/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про стягнення заробітної плати та моральної шкоди.
Також, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, відповідального за виконання судового рішення, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повторно в новий строк подати до суду звіт про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21листопада 2017 року по справі № 825/1378/17.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року: 
Клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про продовження строку виконання ухвали суду від 10 липня 2019 року залишено без розгляду.
Клопотання ОСОБА_1 від 21 серпня 2019 року та від 06 листопада 2019 року про накладення штрафу та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення задоволено частково.
Встановлено Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві новий строк для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року по справі № 825/1378/17 до 27 грудня 2019 року.
Накладено на керівника суб`єкта владних повноважень - голову ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Нечитайла В.О. штраф у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 42040,00 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.)
Половину штрафу у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) стягнуто на користь ОСОБА_1 , іншу половину штрафу у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) стягнути на користь Державного бюджету України (рахунок НОМЕР_1, отримувач - УК у Печер.р-ні./Печерс.р-н/21081100, код ЄДРПОУ - 38004897, банк - Казначейство України (ЕАП)).
В решті клопотань ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.  Києві залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року без змін.
05 червня 2020 року Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні клопотання про накладення штрафу відмовити. 
Право на касаційне оскарження визначено у статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з цією статтею учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз цієї статті дає підстави вважати, що згідно із частиною першою до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, судовий розгляд в якій закінчено, після апеляційного перегляду справи, та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
Випадків визначених цим Кодексом за яких оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку Верховним Судом не встановлено.
У частині другій статті, яка аналізується, йдеться про право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.
Нарешті у частині третій цієї статті зазначено виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
Скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою залишено в силі ухвалу суду першої інстанції, яка відповідно до статті 328 КАС України не оскаржується в касаційному порядку.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою цей суд залишив в силі ухвалу суду першої інстанції, про відмову в роз`яснення судового рішення, не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. 
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                Л.О. Єресько

                                                                                                                           В.М. Соколов