Ухвала
іменем України
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 991/2013/20
провадження № 51-2027ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2020 року щодо оскарження повідомлення про підозру останньому, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката  ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2020 року ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2020 року переглянуто та залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених ухвал 
в касаційному порядку, просить їх скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
В касаційній скарзі ставиться питання про перегляд ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2020 року та ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2020 року, що постановлена за наслідком розгляду апеляційної скарги по суті. Отже, оскарження таких судових рішень у касаційному порядку не передбачено.
За правовою позицією Конституційного Суду України (рішення №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року), згідно з Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. У разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням 
у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права.
Такі обмеження права на касаційне оскарження ухвал слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали встановлені законодавцем в змісті статті 424 КПК. 
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, 
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7КПК,застосовуються у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження (ч. 6 ст. 9 КПК).
За таких обставин, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд. 
 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті провадження, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, які 
не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2020 року щодо оскарження повідомлення про підозру останньому.
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	   ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: