ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року	Львів	Справа № 500/2464/19 пров. № А/857/5325/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                      Шевчук С.М.,  
суддів                                                                          Кухтея Р.В., Носа С.П.,
за участі секретаря судового засідання                   Ігнатищ Л.М.
представника відповідача                                         Сороколіт  В.І.,
представника відповідача                                         Сороколіт  Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду (ухвала постановлена судом в складі головуючого судді Баранюка А.З., повний текст ухвали суду складено 02 квітня 2020 року) у справі № 500/2464/19 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу, суд-
В С Т А Н О В И В:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило стягнути з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» (код ЄДРПОУ 21135193), що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» кошти у розмірі податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 18380,46 грн.
31.03.2020 року представником відповідача подано клопотання №11, в якому останній просить залишити без розгляду позовну заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу; постановити окрему ухвалу за фактом подання до суду службовими особами недостовірних та підроблених доказів; направити окрему ухвалу у прокуратуру Тернопільської області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 13.01.2020 року у судовому засіданні суд задовольнив клопотання ТзОВ «Мелвіс» та усною ухвалою витребував у Головного управління ДПС у Тернопільській області письмові докази, необхідні для вирішення спору, зокрема: оригінал податкового повідомлення-рішення № 0000862300/0 від 23.05.2008 року та оригінали акту про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства ТзОВ «Мелвіс» від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135198. Позивач надав суду дві заяви, якими визнав факт подання із позовною заявою недостовірних відомостей, а саме наданий акт про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТОВ «Мелвіс» від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135198 має підроблений номер акту, а відтак податкове повідомлення-рішення від 01.04.2019 року № 0024485407 прийняте на підставі підробленого акту. Позивач визнав факт відсутності податкового повідомлення-рішення № 0000862300/0 від 23.05.2008 року, а відтак визнав недостовірність відомостей в документах, в яких зазначено податкове повідомлення-рішення, як податковим органом не приймалося, а саме в акті про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТОВ «Мелвіс» від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135193, в розрахунках штрафних (фінансових) санкцій від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135193, в акті про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТОВ «Мелвіс» від 21.01.2019 № 369/19-00-54-07/21135193, в розрахунку штрафних (фінансових) санкцій від 21.01.2019 № 369/19-00-54-07/21135193. Податкове повідомлення-рішення від 01.04.2019 року № 0024485407 прийняте на підставі підробленого акту від 05.03.2019 № 1408/19-00-54-07/21135198 та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій від 05.03.2019 № 1408/19-00-54-07/21135193, в якому також є недостовірні відомості. Зважаючи на вищевикладене, а також неприпустимість мотивування рішення у справі на доказах, у яких є недостовірні відомості, директор ТОВ «Мелвіс» просив залишити позовну заяву без розгляду.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року зазначене клопотання задоволено частково. Позовну заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу в сумі 18        380,46 грн. залишено без розгляду. В задоволенні клопотання у іншій частині відмовлено.
Не погоджуючись з постановленням такої ухвали, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову постанову, якою позовну заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.
На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що за ТОВ «Мелвіс» рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 18        380, 46 грн. (основний платіж – 12        511, 00 грн., штрафні санкції – 1870, 40 грн., пеня – 3999,06 грн.). Заборгованість по податку на прибуток приватного підприємства виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно податкових декларацій від 03.02.2019 року на суму – 4972, 00 грн. (податковий період 2018 рік), від 25.02.2018 року на суму – 2190, 00 грн. (податковий період 2017 рік), від 01.03.2017 року на суму – 5349, 00 грн. (податковий період 2016 рік). До ТОВ «Мелвіс»  застосовано штрафну (фінансову) санкцію згідно із податковим повідомленням-рішенням від 20.02.2019 року № 0013825407, винесеного на підставі акту перевірки від 21.01.2019 року № 369/19-00-54-07/21135193, яким встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток; від 01.04.2019 року № 0024485407, винесеного на підставі акту перевірки від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135193, яким встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток. Також, нараховано пеню у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки за період з 13.10.2016 по 11.02.2019 роки. Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання, визначені ним, вважаються узгодженими. Щодо тверджень суду першої інстанції про ненадання витребуваних документів та того, що у податковому повідомленні-рішенні і в акті вказані невірні відомості, скаржник зауважує, що суду надавалися усі наявні у позивача витребувані документи та докази. Описки, допущені при оформленні матеріалів перевірки, а саме в акті перевірки від 05.03.2019 року № 1408/19-00-54-07/21135193 та в податковому повідомленні-рішенні № 0024485407 від 01.04.2019 року не спростовують зміст актів перевірки ТОВ «Мелвіс», згідно яких товариством несвоєчасно сплачено грошове зобов`язання з податку на прибуток. Окрім того зазначає, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, при цьому питання правомірності податкових повідомлень не охоплюється предметом позову.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з підстав, що аналогічні тим, про які зазначено у рішенні суду першої інстанції. 
Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даним учасником справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року статтю 195 КАС України після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту: "4. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".
На виконання вимог приведеного закону Восьмим апеляційним адміністративним судом (на період  вжитих Урядом України карантинних заходів) забезпечено доступ сторін та учасників справи до суду,  в тому числі і  шляхом проведення судового засідання в порядку  відеоконференції (згідно ч.4 ст. 195 КАС України) зі всіма учасниками справи, які виявили таке бажання та повідомили про нього суд. Окрім того, судом забезпечено  можливість надіслання  на адресу суду   процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, відзивів, доказів тощо) засобами як поштового так і електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції   у період дії карантинних заходів забезпечено процесуальну можливість для  сторін та учасників справи   доступу до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції та надіслання до суду апеляційної інстанції  необхідних процесуальних документів та письмових пояснень у даній справі  для урахування їх під час розгляду апеляційної скарги. 
При цьому колегією суддів враховано, що  діяльність органу податкової служби на період проведення карантинних заходів припинена не була, а відтак  у відповідача була процесуальна можливість прийняти участь у розгляді даної справи шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції та висловлення своєї позиції як в усній так і у письмовій формі, шляхом надіслання на поштову чи електронну адресу суду. Проте,   відповідач  не зважаючи на широкий обсяг прав,  наданих йому  щодо забезпечення його процесуальні можливості доступу до суду  таким правом не скористався  без поважних причин.
З огляду на приведені обставини справи, колегія суддів вважає, що чергове відкладення розгляду справи є необґрунтованим та таким, що призводить до свідомого затягування  позивачем (який є суб`єктом владних повноважень) розгляду справи,  порушення  права інших осіб на доступ до суду, правової невизначеності судового рішення, ухваленого судом першої інстанції  та порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм щодо граничних строків розгляду апеляційних скарг.
Відтак, розгляд апеляційної скарги здійснюється судом  з урахуванням наявних матеріалів справи, пояснень  представників сторін, як усних так і письмових та  додаткових доказів наявних у матеріалах справи та таких, що  надійшли  на адресу суду від сторін та учасників засобами як засобами поштового так і  електронного зв`язку.  
За наведених обставин, колегія суддів відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» (код ЄДРПОУ 21135193) зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.
Згідно довідки про наявність податкового боргу за ТзОВ «Мелвіс» станом на 18.09.2019 року рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 18380,46 грн.
Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого згідно податкових декларацій від 03.02.2019 на суму 4972,00 грн (податковий період 2018), від 25.02.2018 року на суму 2190,00 грн. (податковий період 2017), від 01.03.2017 року на суму 5349,00 грн. (податковий період 2016). До ТОВ "Мелвіс" застосовано штрафну (фінансову) санкцію згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 20.02.2019 року №0013825407 винесеного на підставі акта перевірки від 21.01.2019 року №369/19-00-54-07/21135193, яким встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток; від 01.04.2019 року №0024485407 винесеного на підставі акту перевірки від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135193, яким встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток. Також, нараховано пеню у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки за період з 13.10.2016 по 11.02.2019.
До позовної заяви позивачем додано акти про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТзОВ "Мелвіс" від 21.01.2019 року №369/19-00-54-07/21135193 та від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135193, розрахунки штрафних (фінансових) санкцій від 21.01.2019 року №369/19-00-54-07/21135193 та від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135193, податкові повідомлення-рішення від 20.02.2019 року №0013825407 та від 01.04.2019 року №0024485407.
В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що у податковому повідомленні-рішенні від 01.04.2019 року №0024485407 вказано, що воно винесено відповідно до акту №1408/19-00-54-07/21135198 від 05.03.2019.
Крім того у розрахунках штрафних (фінансових) санкцій від 21.01.2019 року №369/19-00-54-07/21135193 та від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135193 відповідачем вказано податкове повідомлення-рішення №0000862300 від 23.05.2008 року.
Суд першої інстанції ухвалою від 13.01.2020 занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвіс" та витребував у Головного управління ДПС у Тернопільській області письмові докази, зокрема: оригінал податкового повідомлення-рішення №0000862300 від 23.05.2008 року та оригінал акту про результати камеральної перевірки дотримання граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТОВ «МЕЛВІС» від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135198.
Проте, як слідує із наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача вказані документи не можуть бути надані, оскільки як у податковому повідомленні-рішенні так і в акті вказані невірні відомості.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду у відповідності до положень п. 9 ч.1 ст. 240 КАС України виходив із того, що на підставі поданих позивачем доказів не можна встановити дійсні обставини справи, так як у них вказані невірні відомості, окрім того, позивачем у визначений судом строк не подано витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ. 
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених        статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України        (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини 1        статті 240 КАС України        суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо:
1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;
2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;
3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;
5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду;
6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява;
7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам        статей        160,        161,        172        цього        Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом;
8) з підстав, визначених частинами        третьою        та        четвертою        статті 123 цього Кодексу;
9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;
10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що суд залишив позовну заяву позивача без розгляду з підстави визначеної пункту 9 частини 1        статті 240 КАС України        - позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
У відповідності до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Колегія суддів зазначає, що предметом поданої позовної заяви є стягнення  заборгованості по податку на прибуток приватного підприємства, що виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно податкових декларацій від 03.02.2019 року на суму – 4972, 00 грн. (податковий період 2018 рік), від 25.02.2018 року на суму – 2190, 00 грн. (податковий період 2017 рік), від 01.03.2017 року на суму – 5349, 00 грн. (податковий період 2016 рік), а також заборгованості у відповідності до направлених ТОВ «Мелвіс» податкових повідомлень-рішень від 01.04.2019 року № 0024485407 та від 20.02.2019 року № 0013825407.
Наявність описок у податковому повідомленні-рішенні від 01.04.2019 року №0024485407, розрахунках штрафних (фінансових) санкцій від 21.01.2019 року №369/19-00-54-07/21135193 та від 05.03.2019 року №1408/19-00-54-07/21135193, а також ненадання позивачем витребуваних судом  документівв контексті вищезазначеного, не позбавляло суд можливості надати правову оцінку наявності заборгованості згідно поданих податкових декларацій від 03.02.2019 року, 25.02.2018 року, 01.03.2017 року.
Відтак, суд першої інстанції дійшов хибного та передчасного висновку про наявність достатніх підстав для залишення позовної заяви без розгляду, позаяк не надав належної правової оцінки факту заборгованості ТОВ «Мелвіс» згідно податкових декларацій.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки        оскаржувана ухвала суду в частині залишення позовної заяви без розгляду не відповідає нормам матеріального і процесуального права а отже підлягає скасуванню, а справа за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу – направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями        243,        250,        308,        310,         315,        320,        321,        322,        325,        329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити частково.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року в частині залишення позовної заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу скасувати, а справу № 500/2464/19 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос 	
Повне судове рішення складено 28 травня 2020 року.