Справа № 991/1831/20
Провадження №11-сс/991/341/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року        м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді                     ОСОБА_1 
суддів                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю: 
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду  апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ГУ Держгеокадастру у Сумській області на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 березня 2020 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №52019000000000585 від 15 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вилученого під час обшуку у кабінеті начальника відділу у Роменському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 березня 2020 року клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №52019000000000585 від 15 липня 2019 року задоволено та накладено арешт на майно, вилучене 25 лютого 2020 року під час обшуку у кабінеті начальника відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (код ЄДРПОУ 39765885) за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Руденка, 5, а саме: накопичувач на жорстких магнітних дисках Toshiba DT01ACA050 500GB, серійний номер: 45O9ER3BS; зовнішній накопичувач WD, P/N: WDBAAU0010HBK-01, S/N: WCAV5J860422.
Не погоджуючись з даною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, представник власника майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора САП ОСОБА_7 щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно. На думку представника, слідчим суддею не було враховано, що детективам була надана можливість скопіювати наявні на вилучених носіях дані, доступ до таких носіїв власником не обмежувався і не був пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, а тому при вилученні майна порушено ч. 2 ст. 168 КПК України. Окрім цього, представник вважає накладення арешту безпідставним, оскільки вилучені предмети не відповідають ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України. Разом з апеляційною скаргою представником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з помилковим направленням апеляційної скарги ДП «Укрпошта» не на адресу Апеляційної палати ВАКС. 
Сторони, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подавали, що не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
02 березня 2020 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №52019000000000585 від 15 липня 2019 року. 07 березня 2020 року представником власника майна ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на адресу 01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 4. Даний факт підтверджується описом вкладення та штампом з датою відправлення на описі, конверті. Проте, працівниками поштового зв`язку ДП «Укрпошта» лист помилково був направлений на адресу 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 4 та повернутий заявнику через місяць у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Вказані обставини свідчать на користь доводів адвоката щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність поновлення адвокату ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 02 березня 2020 року про арешт майна.
Судом встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000585 від 15 липня 2019 року за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Сумській області своїм службовим становищем, які усупереч ст. ст. 84, 116, 122, 149, 150 Земельного кодексу України, діючи в інтересах ТОВ «АФ Довіра 2008», прийняли рішення внаслідок яких із державної власності безповоротно вибула особливо цінна земля на території Роменського району Сумської області загальною площею близько 2 000 га. Земельні ділянки перебували у постійному користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України та державного підприємства «Дослідне господарство «Агрофірма «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України. Такими рішеннями спричинено тяжкі наслідки державі.
В ході обшуку, проведеного 25 лютого 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 лютого 2020 року, у приміщенні відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у кабінеті начальника відділу ОСОБА_6 , виявлено та вилучено речі, а саме: накопичувач на жорстких магнітних дисках Toshiba DT01ACA050 500GB, серійний номер: 45O9ER3BS; зовнішній накопичувач WD, P/N: WDBAAU0010HBK-01, S/N: WCAV5J860422.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_8 про приєднання матеріалів до кримінального провадження в якості речових доказів від 26 лютого 2020 року, вилучені предмети визнано речовими доказами.
28 лютого 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження № 52019000000000585 від 15 липня 2019 р., вилученого під час обшуку у кабінеті начальника відділу ГУ Держгеокадастру у сумській області ОСОБА_6 . 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 березня 2020 року вищезазначене клопотання задоволено. 
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. 
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що під час обшуку 25 лютого 2020 року на робочому місці ОСОБА_6 було вилучено накопичувач на жорстких магнітних дисках Toshiba DT01ACA050 500GB, серійний номер: 45O9ER3BS із системного блоку комп`ютера, яким користувався ОСОБА_6 та зовнішній накопичувач WD, P/N: WDBAAU0010HBK-01, S/N: WCAV5J860422. За результатами попереднього огляду встановлено, що дані носії інформації містять відомості про користування землями державної форми власності ДП ДГ «Іскра» та ДП ДГ «Надія» на території Роменського району Сумської області.
26 лютого 2020 року постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_8 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 52019000000000585 від 15 липня 2019 р. 
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що вилучені предмети відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, містять відомості та інформацію, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення чи обставини, які встановлюються під час кримінального провадження. 
Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено заборону тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Як зазначалось вище, за результатами попереднього огляду встановлено, що вилучені в кабінеті ОСОБА_6 носії інформації містять відомості, які стосуються розслідування даного кримінального провадження та визнані речовими доказами. Для зчитування інформації, з`ясування джерел походження виявленої інформації, з`ясування відомостей щодо можливого її (або частини) видалення, яка є необхідною для цілей досудового розслідування, для забезпечення його належного здійснення, необхідно провести експертні дослідження, для яких копіювання відомостей з електронних носіїв є недостатнім. Вчинення зазначених дій потребує залучення спеціаліста та застосування відповідної техніки. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що саме арешт майна надасть можливість дослідити електронні носії на наявність у них видаленої інформації, яка може стосуватися обставин, що з`ясовуються у кримінальному провадженні, а отже забезпечить виконання завдань досудового розслідування, що, з огляду на прямо передбачену можливість відшукання та вилучення електронних носіїв відповідно до ухвали слідчого судді від 17 лютого 2020 року про обшук, відповідає вимогам ст. ст. 168, 170, 236 КПК України. Тому доводи представника про безпідставність вилучення і неправомірність арешту майна колегія суддів відхиляє і вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 березня 2020 року про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку у кабінеті начальника відділу у Роменському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області  ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №52019000000000585 від 15 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 – без задоволення. 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 ОСОБА_1 

Судді                                                 ОСОБА_2 

ОСОБА_3