ПОСТАНОВА
Іменем України

31 березня 2020 року 
Київ
справа №823/1281/18
адміністративне провадження №К/9901/68101/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області   
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року (головуючий суддя - Рідзель О.А.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада              2018 року (головуючий суддя - Коротких А.Ю., судді: Ганечко О.М., Сорочко Є.О.)
у справі №823/1281/18
за позовом ОСОБА_1       
до Головного управління Національної поліції в Черкаській області   
про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.          У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 9 лютого 2018 року за формою Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 7 вересня 2017 року, за висновками якого нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;
- визнати протиправним та скасувати акт №51 від 9 лютого 2018 року за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області за фактом нещасного випадку, внаслідок якого отримано тілесні ушкодження, скласти акт за формою Н-1, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, та взяти даний випадок на облік.
2.          В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 7 вересня 2017 року у зв`язку з повідомленням про замінування школи та за вказівкою керівництва він здійснив виїзд на місце події як відповідальний старший керівник. Помітивши підозрілого чоловіка почав його наздоганяти, проте спіткнувся та отримав травму. За результатами проведеного службового розслідування та розслідування нещасного випадку було складено висновки, відповідно до яких нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
3.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від     19 листопада 2018 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 9 лютого                2018 року за формою Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 7 вересня 2017 року з ОСОБА_1 , за висновками якого нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Визнано протиправним та скасовано акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 9 лютого 2018 року №51 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався з ОСОБА_1 , за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 7 вересня 2017 року із ОСОБА_1 , та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а саме: за формою Н-5 та Н-1, за висновками яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
4.          Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом голови Національної поліції України від 7 листопада 2015 року №27 о/с позивача призначено заступником начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області, присвоївши йому спеціальне звання «полковник поліції».
6.          7 вересня 2017 року близько 9.00 години позивачу зателефонував старший інспектор чергової частини та повідомив про мінування Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8. Вказане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення правопорушень та інші події.
7.          У зв`язку з цим близько 9.20 години позивач на службовому автомобілі спільно з поліцейським водієм виїхав за місце події, де помітив підозрілого громадянина, який побачивши поліцейських, почав втікати. У зв`язку з цим ОСОБА_1 разом зі старшим сержантом поліції ОСОБА_2 та водієм сектору транспортного забезпечення ОСОБА_3 почали його наздоганяти. Під час бігу за невідомим позивач підвернув правий гомілково-ступеневий суглоб. Після затримання правопорушника, звернувся за медичною допомогою до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області», де було встановлено діагноз: розтяг зв`язок правого гомілково-ступеневого суглобу та пошкодження внутрішнього меніска правого колінного суглобу.
8.          6 жовтня 2017 року начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області затверджено висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень, відповідно до якого за порушення вимог статті 14 Закону України «Про охорону праці», що виразилося у недбалому відношенні до особистої безпеки та здоров`я, що призвело до травмування та порушення вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, позивача усно попереджено щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. 
9.          Також за результатами службового розслідування зроблено висновок що тілесні ушкодження у вигляді розтягнення зв`язок правого гомілково-ступеневого суглобу та пошкодження внутрішнього меніска правого колінного суглобу отримані ОСОБА_1 в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків.
10.          9 лютого 2018 року затверджено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 7 вересня 2017 року близько 9.30 години на території Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 (форма Н-5). За висновками комісії нещасний випадок стався за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, тому вважається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
11.          9 лютого 2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області також затверджено акт №51 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ).              
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12.          Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач отримав травму в період проходження служби. Під час виконання службових обов`язків, вчиняючи дії щодо затримання правопорушника та наздоганяючи його, спіткнувся, внаслідок чого отримав травму, що підтверджується матеріалами службового розслідування.  
13.          Відповідно до функціональних обов`язків позивач, зокрема, зобов`язаний уживати заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, інших публічних місцях; організовувати заходи щодо рятування людей, забезпечення їх безпеки. У зв`язку з покладанням на нього таких обов`язків та для їх виконання, прибув до місця події, де трапився з ним нещасний випадок.
14.          Отже, позивач 7 вересня 2017 року, в робочий час, під час припинення кримінального правопорушення та затримки особи, яка його вчинила, отримав тілесні ушкодження, а тому це свідчить про їх отримання саме при виконанні службових обов`язків.
15.          Оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, зобов`язано відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 7 вересня 2017 року з позивачем, та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16.          Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує на тому, що суд першої інстанції підмінив собою уповноважену комісію з розслідування нещасного випадку та перебрав на себе функції, що належать до виключної її компетенції, а саме здійснив аналіз нещасного випадку, визначив, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а тим більше зобов`язав комісію скласти акти конкретного змісту. Суди, аналізуючи складені акти розслідування нещасного випадку, вправі перевіряти обставини, викладені в актах проведення розслідування нещасного випадку лише в частині дотримання вимог закону при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання актів.
17.          Правові підстави перебування позивача 7 вересня 2017 року на території Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 при затриманні правопорушника відсутні.    
18.          Зобов`язуючи провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти за його результатами акти за формою Н-5 та Н-1, суд вийшов за межі завдань адміністративного судочинства та втрутився в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.
19.          Заперечення на касаційну скаргу від позивача не надходили.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
20.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
21.          Відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону праці» (далі - Закон №2694-ХІІ) працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.
22.          Статтею 22 Закону №2694-ХІІ встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
23.          З метою надання  необхідної  методичної  допомоги  керівникам органів  та  підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок №1346). 
24.          Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою,  гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки,   обмороження,  утоплення,  ураження  електричним  струмом, блискавкою  та  іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності  переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день,  а  також випадки смерті в підрозділі.
25.          За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Якщо за  висновками  роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою  Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (пункти 2.2 та 2.4 Порядку №1346). 
26.          Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому  числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити  відповідність  умов  служби  (праці,   навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини,  що  призвели  до  нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити,  чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період  проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з  виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію. 
27.          Згідно з пунктами 3.9 та 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування  визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій  із  забезпечення  особистої  безпеки  громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації  наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на  робочому  місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу  чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час,  участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах  підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.
28.          Також комісія визнає, що «нещасний випадок  трапився  при  виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу,  що визнається пов`язаним з  виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника  сталося  внаслідок  впливу  небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
29.          Аналіз наведених положень Порядку №1346 доводить, що у разі настання нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обов`язків під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, то такий нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. 
30.          Відповідно до пункту 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у  тому числі поранення) стався, зокрема, за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни. 
31.          Судами першої та апеляційної інстанцій правильно зазначено, що нещасний випадок уважається таким, що стався з вини працівника поліції, якщо останній міг та зобов`язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення.
32.          Проте висновком службового розслідування встановлено, що під час виконання службових обов`язків, вчиняючи дії щодо затримання правопорушника та наздоганяючи його, позивач спіткнувся, внаслідок чого отримав травму. Тобто передбачити можливість настання нещасного випадку та  вжити відповідних заходів позивач не міг.      
33.          Оскаржуваним актом розслідування нещасного випадку встановлено що відповідно до графіку чергувань відповідальних та заступників відповідальних по ГУНП 7 вересня 2017 року відповідальним від керівництва визначено заступника начальника ГУНП в Черкаській області начальника кримінальної поліції ОСОБА_4 . Згідно «Журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю чергової частини УОАЗОР ГУНП в Черкаській області» підпис позивача як відповідального відсутній. Відповідно до «Книги видачі та приймання озброєння та спеціальних засобів чергової частини УОАЗОР ГУНП в Черкаській області» засоби індивідуального захисту позивач не отримував. На підставі таких даних комісією зроблено висновок про відсутність правових підстав перебування позивача 7 вересня 2017 року на території школи при затриманні правопорушника.  
34.          Також зроблено висновок що позивач недбало віднісся до особистої безпеки та здоров`я, чим порушив вимоги статті 14 Закону №2694-ХІІ.
35.          Проте судами першої та апеляційної інстанції правомірно зазначено, що позивач відповідно до своїх посадових обов`язків уживає заходи із забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, інших публічних місцях; організовує заходи щодо рятування людей, забезпечення їх безпеки. Травма була отримана під час вживання заходів із забезпечення публічної безпеки та затримання правопорушника . 
36.          Незважаючи на відсутність прізвища позивача у графіку чергувань відповідальних та заступників відповідальних по ГУНП 7 вересня 2017 року, його виїзд на місце події був зумовлений виконанням службових обов`язків, повідомленням про мінування школи та усною вказівкою начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 Дані обставини були також підтверджені поясненнями свідка, опитаного судом першої інстанції.
37.          Таким чином посилання відповідача у обґрунтування касаційної скарги на відсутність правових підстав перебування позивача на території школи при затриманні правопорушника, спростовані встановленими судами попередніх інстанцій обставинами.
38.          У обґрунтування касаційної скарги відповідач також посилався на те, що судами не було враховано та не взято до уваги, що у порушення вимог пункту 3.1 та 3.4 Порядку №1346 повідомлення від лікувально-профілактичного закладу відносно травмування позивача до ГУНП в Черкаській області не надходило, а також позивач негайно не повідомив безпосереднього керівника про нещасний випадок.
39.          Проте таке твердження спростовано висновком службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень заступником начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 , затвердженого 6 жовтня 2017 року, відповідно до якого про нещасний випадок позивач повідомив начальника ГУНП письмовим рапортом, який зареєстрований у встановленому порядку. Також 7 вересня 2017 року позивач звернувся за медичною допомогою до спеціалізованої медичної установи, де йому було встановлено відповідний діагноз, та ця подія зареєстрована у Журналі ЄО ГУНП за №1536. Таким чином під час проведення службового розслідування та розслідування нещасного випадку не було встановлено та підтверджено порушення позивачем вимог Порядку № 1346 в частині неналежного повідомлення про подію. 
40.          Доводи касаційної скарги про те, що відсутні правові підстави зобов`язання повторно провести службове розслідування є безпідставними, оскільки тільки комісія з розслідування нещасного випадку, утворена керівником підрозділу, наділена повноваженнями, зокрема, визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5*, а також акт за формою Н-1* (НТ*) і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію, згідно з пунктом 3.8 Порядку №1346.
41.          Отже, у випадку визнання судом протиправним службового розслідування чи акту, прийнятого за його наслідками, відновлення порушеного права особи можливе тільки шляхом проведення повторного розслідування з метою встановлення всіх обставин нещасного випадку з урахування висновків суду.
42.          З приводу доводів відповідача щодо необґрунтованого втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, то слід зазначити, що зі змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення не вбачається жодного протиправного втручання у владні управлінські функції відповідача як суб`єкта владних повноважень. Натомість, зобов`язання судом першої інстанції вчинити певні дії не суперечить процесуальним положенням КАС України, та вчинено з дотриманням вимог пункту 4 частини другої статті 245 КАС України.
43.          Крім того, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
44.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
45.          Відповідно до статті 343 КАС України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
46.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі №823/1281/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду