ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/5420/17                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

      01 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                 Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                       Єговорої  Н.М.,
                                                                                                      Сорочка Є.О.,
   при секретарі                                                                            Григорук В.С.,                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
                                                        В С Т А Н О В И В :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.
В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явились представник апелянта та позивач. Представник апелянта підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позивач заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено,що 09.09.2016 року в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому провадиться господарська діяльність позивача, працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Київській області - ГДРІ ОСОБА_2 та ГДРІ ОСОБА_3 , проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції.
За результатом проведення перевірки складений акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 09.09.2016 року (бланк 001273).
Згідно змісту вказаного акту контролюючим органом зафіксовано, що в магазині позивача за адресою: АДРЕСА_1 встановлено факт торгівлі алкогольними напоями, а саме: пляшка горілки Неміров Преміум 0,5 л., 40% об. з закінченим терміном придатності, з маркою акцизного податку простроченого зразка, чим порушено ст.11 та 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
14.09.2016 року позивачем до ДПІ у Солом`янському р-ні ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДФС у Київській області подано заперечення на Акт.
За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ДПІ у Солом`янському р-ні ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДФС у Київській області висновки акту визнали обґрунтованими, про що позивачу надано відповіді (№ 5744/1/26-58-13-06-11 від 21.09.2106 року, № 1633/14/10-36-40-00-10 від 21.09.2016 року).
03.10.2016 року Вишгородською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000041/10-08-21-00/ НОМЕР_1 .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Статтею 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень
Отже, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу 3 ч. 4   ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»,   ст. 226 Податкового кодексу України   та п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.
Суд першої інстанції встановив, що податковий орган застосував до відповідача фінансові санкції на підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій.
У разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (ст. 17 Закону №481/95-ВР).
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, склад правопорушення, за яке   ст. 17 Закону № 481/95-ВР   передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Випадки, коли алкогольні напої та тютюнові вироби вважаються немаркованими, перелічені у п.   226.9   ст.   226 Податкового кодексу України   та п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251.
Разом з тим, як встановлено з досліджених судовою колегією матеріалів справи, податковий орган застосував до відповідача фінансові санкції на підставі абз. 15 ч. 2   ст. 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР   за зберігання алкогольного напою, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразку, яку податковий орган визнає недійсною або маркою невстановленого зразку.
При цьому, наявність на алкогольному напої марки акцизного податку попереднього зразку не являється підтвердженням того, що алкогольний напій є немаркованим, адже це не відповідає ознакам, наведеним п.   226.9   ст.   226 Податкового кодексу України   та п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251.
З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв всупереч вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                        
Керуючись ст.ст. 243,   250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328      КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                         Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                   Єгорова Н.М.

                                                                                                                       Сорочко Є.О.

Повний текст виготовлено: 09 червня 2020 року.