У Х В А Л А  
 
14 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/6189/18
провадження № 61-417св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,   
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Лісогринівецька сільська рада Хмельницького району, ОСОБА_2 , 
третя особа без самостійних вимог - Хмельницька районна державна адміністрація,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2018 року у складі судді Білінської Г. Б. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у складі колегії суддів:                   Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними та скасувати рішення Лісогринівецької сільської ради від 30 жовтня 2015 року                       № 117 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі», яким надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться у                 с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, та рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 від 31 травня 2016 року з індексним номером 29827575.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 24 жовтня 2012 року № 2092/2012-р його дружині ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів території Лісогринівецької сільської ради. 
На підставі вказаного розпорядження ПП «Діоріт Плюс 1» було розроблено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
У зв`язку зі зміною меж населеного пункту с. Лісові Гринівці спірна земельна ділянка ввійшла до меж села Лісові Гринівці. 
Ужовтні 2014 року його дружина померла. За життя вона не завершила процедуру приватизації спірної земельної ділянки. Тому, він (позивач), як спадкоємець, має право звернутися до органів місцевого самоврядування для завершення процедури приватизації земельної ділянки. 
Однак, вищевказана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 , а 25 травня 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Євграфовим О. С. проведена державна реєстрація права власності за                  ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована на території Лісогринівецької сільської ради, та якій присвоєно кадастровий номер 6825083600:03:005:1736. Підставою для реєстрації права власності на цю земельну ділянку стало рішення Лісогринівецької сільської ради від 30 жовтня 2015 року № 117. 
Посилаючись на те, що земельна ділянка була надана ОСОБА_2 сільською радою безпідставно, чим порушено його право на продовження її приватизації, просив позов задовольнити.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                                   від 19 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Однак, ОСОБА_3 право власності на спірну земельну ділянку не оформила.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2018 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з рішенням місцевого суду, вважаючи його таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 подав  касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. 
Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Хмельницька районна державна адміністрація, про визнання незаконними та скасування рішень призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук