ПОСТАНОВА
Іменем України

17 червня 2020 року 
Київ
справа №П/811/1737/16
адміністративне провадження №К/9901/38120/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня    2017 року (суддя Притула К.М.)
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року (судді: Панченко О.М. (головуючий), Іванов С.М., Чередниченко В.Є.) 
у справі № П/811/1737/16
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області 
про скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -   ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Олександрійська ОДПІ, контролюючий орган), в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 жовтня 2016 року № 0004991403, № 0005001403, № 0005011403, № 0005021403.
Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 22 травня            2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року, задовольнив адміністративний позов частково: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ від 11 жовтня 2016 року № 0005001403, № 0005011403 та №0005021403. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до рішення про державну реєстрацію потужностей від 13 липня 2016 року № 74 та довідки Омельницької сільської ради від 18 листопада 2016 року підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 2006 року здійснює ФОП ОСОБА_2 . Підставою для призначення фактичної перевірки       ФОП ОСОБА_1 відповідач зазначив підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, проте не надав доказів наявності інформації про порушення позивачем вимог податкового законодавства та доказів здійснення у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , господарської діяльності саме ФОП ОСОБА_1 .
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Олександрійська ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги пояснення відповідача щодо отримання листа від Світловодського МВ Управління СБУ в Кіровоградській області, в якому зазначено про здійснення            ФОП ОСОБА_1 реалізації підакцизних товарів у продовольчому магазині на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області без застосування реєстратора розрахункових операцій. Крім того, контролюючий орган посилався на те, що відповідно до даних ІС «Податковий блок», а саме «Відомості про об`єкти оподаткування» встановлено, що позивач при поданні заяви за ф. 20 ОПП особисто зазначила, що вона здійснювала господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Олександрійської ОДПІ.  
Позивач не скористалася своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
14 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 28 вересня 2016 року Головне управління ДФС у Кіровоградській області видало наказ № 391 «Про проведення фактичних перевірок» господарських об`єктів, що належать ФОП ОСОБА_1 за період  діяльності з 01 січня до 29 вересня 2016 року, а саме: магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 ; магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами фактичної перевірки працівниками Головного управління ДФС у Кіровоградській області магазину «Дарина» складено акт від 29 вересня 2016 року №119/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , згідно з яким встановлено наступні порушення позивачем:
- непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та невидача розрахункового документу, що засвідчує факт купівлі товару на суму      41,30 грн, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- роздрібна торгівля підакцизними товарами, необлікованими у встановленому законодавством порядку, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- роздрібна торгівля алкогольними напоями без одержання відповідної ліцензії, чим порушено пункт 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».
11 жовтня 2016 року на підставі зазначеного акта перевірки Олександрійська ОДПI прийняла податкові повідомлення-рішення:
- № 0005011403, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5713,20 грн;
- № 0005001403, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1,00 грн;
- № 0005021430, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 000,00 грн.
Крім того, за результатами фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , складено акт від 29 вересня 2016 року №120/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , згідно з яким встановлено наступні порушення позивачем:
- нероздрукування фіскальних звітних чеків від 27 березня 2016 року № 546 та від      15 травня 2016 року № 596, чим порушено пункт 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій. Загальна сума несвоєчасно оприбуткованої готівки склала 1288,90 грн, чим порушено пункт 2.6 глави 2 «Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15 грудня 2004 року № 637.
Також в актах фактичних перевірок ФОП ОСОБА_1 зазначено про  порушення статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення органів ДФС та їх територіальних органів про прийняття працівника на роботу» за допущення до роботи осіб без трудових договорів та повідомлення органів ДФС про прийняття на роботу.
На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 11 жовтня 2016 року № 0004991403, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 6444,50 грн.
Надаючи правову оцінку висновкам судів попередніх інстанцій та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (тут та надалі -                 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, направлення на фактичну перевірку від 28 вересня 2016 року № 619, № 620 виписані на перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , тобто без зазначення об`єкту, який буде перевірятися.
Підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 11 жовтня 2016 року за № 0005001403, № 0005011403, № 0005021403 стали висновки акта фактичної перевірки від                  28 вересня 2016 року № 119/11/11/РРО/ НОМЕР_1 . Порушення, які зафіксовано в акті фактичної перевірки, встановлено під час перевірки, що проводилася у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте позивач заперечує факт здійснення господарської діяльності у вказаному магазині.
Так, судами встановлено на підставі рішення про державну реєстрацію потужностей від 13 липня 2016 року № 74, що за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ФОП ОСОБА_2 .
Крім того, відповідно до довідки Омельницької сільської ради від 18 листопада       2016 року ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 2006 року в АДРЕСА_1 .
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час розгляду справи в суді першої інстанції у судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив суду, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює свою господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, його дружина ОСОБА_1 , яка теж є фізичною особою-підприємцем, здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежною виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якою покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено па контролюючі органи.
Отже, підставою для притягнення до відповідальності є вчинення платником податків податкового правопорушення.
За положеннями частини першої статті 69 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 70 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Частиною другою статті 71 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свою рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює свою діяльність саме ФОП ОСОБА_1 .
За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в частині скасування податкових повідомлень-рішень від                11 жовтня 2016 року за № 0005001403, № 0005011403 та № 0005021403, оскільки контролюючий орган діяв не в порядку та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, та не довів суду правомірність прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень.
Доводи касаційної скарги Олександрійської ОДПІ не спростовують правильність висновків, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня         2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від      04 жовтня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                              І.Я. Олендер

 Р.Ф. Ханова