ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
м.Київ
справа №308/4509/19
адміністративне провадження №К/9901/32060/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Якуб Вікторії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №308/4509/19 (судді: Гніда О.М., Большакова О.О., Качмар В.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, 

в с т а н о в и в :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Вказане рішення було оскаржено представником позивача, - адвокатом Якуб В.В., в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Постановляючи означену вище ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу підписано особою, яка немає таких повноважень, адже приєднана до матеріалів апеляційної скарги копія довіреності, засвідчена цією ж особою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства. З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана довіреність не може бути документом, що підтверджує повноваження представника на підписання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року про повернення апеляційної скарги та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається заявнику в разі, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Частиною 1 статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначені статтею 59 КАС України.

Відповідно до частини 8 статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно із частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до частин 1-3 статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частин 1- 2 статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. 

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2019 року через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, до якої було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Якуб В.В., а також копію нотаріально посвідченої довіреності, якою передбачено повноваження представника на звернення із такою апеляційною скаргою та її підписання. 

Ознайомившись зі змістом означеної довіреності суд касаційної інстанції дійшов висновку, що остання свідчить належним підтвердженням права адвоката Якуб В.В. на звернення із відповідною апеляційною скаргою та засвідчення копії такої довіреності власним підписом.

Проте суд апеляційної інстанції цього не врахував і дійшов помилкового висновку про підписання апеляційної скарги особою, яка не має такого права, а відтак і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі.

В контексті наведеного колегія суддів Верховного Суду також наголошує, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) у суді першої або апеляційної інстанцій ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Зазначений висновок узгоджується з правою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 грудня 2019 року у справі №  826/5500/18.  

Відповідно до часини 1, 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Якуб Вікторії Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча  суддя:                                                                               І.Л. Желтобрюх

Судді:                                                                                                         О.В. Білоус 

                                                                                               Н.Є. Блажівська