ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/437/20 Головуючий І інстанції - Оболєнська С.А.
Провадження № 33/818/539/20                                                                          Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді 
судової палати з розгляду кримінальних справ	- Кружиліної О.А. 	
за участю секретаря 	- Шалімової Ю.О.	
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності	  - ОСОБА_1 	
захисника	- Биченка А.О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові  апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 
       
в с т а н о в и в :

26 січня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 390325 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 26 січня 2020 року о 01 годині 00 хвилин, вул.Польова, с.Ведденко Чугуївського району Харківської області ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був у стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо нього за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю в його події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на грубе порушення норм матеріального та процесуального права.
Судом не було вжито заходів щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги та ознайомлення з матеріалами справи. У зв`язку з обмеженням у процесуальних правах ОСОБА_1 не зміг скористатися правом на виклик та допит свідків.
В оскаржуваній постанові суддя посилається на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміної О.П. , якою доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, однак йому незрозуміло про яку саме постанову йде мова, її номер, дата винесення, та яким чином вона доводить вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та взагалі звідки суду стало відомо про вказану постанову і чому суд самостійно збирає докази по даній справі. 
Звертає увагу, що він не передавав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , взагалі не знав, що ОСОБА_2 керував його автомобілем та перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Биченка А.О., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пункту 2.9 «г» ПДР України, що виразилось у передачікерування транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з пунктом 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 26 січня 2020 року о 01 годині 00 хвилин, вул.Польова, с.Ведденко Чугуївського району Харківської області ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був у стані алкогольного сп`яніння.
Особу ОСОБА_1 встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_2 (а.с. 1).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 390700 від 26 січня 2020 року вбачається, що 26 січня 2020 року о 01 годині 00 хвилин, в с.Введенка, вул.Польова, 5, громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2104, д.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат газоаналізатора «Драгер» 2,08 ‰.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а», за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2).
Згідно з постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2020 року ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП та передано матеріали на розгляд трудового колективу АН «Чугуївська нерухомість». При цьому, суддею встановлено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 13).
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , передаючи керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, був водієм в розумінні ПДР України та мав при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Отже, апеляційний суд вбачає в діях ОСОБА_4 порушення вимог пункту 2.9 «г» ПДР України.
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. 
ОСОБА_4 таким правом скористався та зазначив «передав керування ТЗ ВАЗ 21043, держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного. Про те, що він вживав алкоголь не знав», протокол підписав та копію протоколу отримав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.
Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 267 КУпАП ОСОБА_4 не оскаржувались.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції поліцейськими дотримано.
Апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 390325 від 26 січня 2020 року стосовно  ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання ОСОБА_1 можливості скористатись правовою допомогою та ознайомитись з матеріалами справи апеляційним судом не приймаються, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що, отримавши 07.02.2020 судову повістку на 13.02.2020, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього Чугуївським міським судом Харківської області (а.с.6,7). 
ОСОБА_1 прибував до суду 11.02.2020 та 17.02.2020, будь-яких клопотань до суду не заявляв (а.с. 8,9).
03.03.2020 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи та вирішити питання з наданням йому юридичної допомоги з боку адвоката (а.с. 10).
Враховуючи стислі строки розгляду справи про адміністративне правопорушення районним судом, передбачені статтею 277 КУпАП, а також строки накладення адміністративного стягнення, передбачені частиною 2 статті 38 КУпАП, апеляційний суд розцінює клопотання ОСОБА_1 від 03.03.2020 як спосіб затягнути розгляд справи та спробу уникнути відповідальності.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не передавав керування ОСОБА_2 та взагалі не знав, що ОСОБА_2 керує його автомобілем, апеляційним судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення. Надаючи пояснення по суті адміністративного порушення, ОСОБА_1 зазначив «передав керування ТЗ ВАЗ 21043, держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 …» (а.с. 1).
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, внаслідок порушення ним пункту 2.9 «г» ПДР України, не спростовують, підстав для скасування постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2020 року та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 256, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна