УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2020 року
м. Київ
справа № 208/5188/18
провадження № 51 – 4439 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року,
встановив:
За ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 12 липня 2019 року про залишення заяви без руху повернуто заявникові.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 14 листопада 2019 року ухвалу місцевого суду про повернення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами залишив без змін.
Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, в якій порушив питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження.
Як на поважність причини пропуску строку ОСОБА_4 посилається на те, що копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року він отримав                10 березня 2020 року. Тому ОСОБА_4 просить поновити строк для подання відповідної касаційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. 
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений ст. 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
З інформації, яка міститься в провадженні за скаргою вбачається, що ухвала Дніпровського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року про повернення заяви про перегляд за судового рішення за нововиявленими обставинами проголошена 14 листопада 2019 року, в присутності заявника ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 .
Однак, касаційна скарга на зазначене судове рішення, подана ОСОБА_4 лише                 24 квітня 2020 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто поза межами визначеного ч. 2 ст. 426 КПК трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Так, наведені у клопотанні доводи ОСОБА_4 про причини пропуску ним строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не визнає поважними в розумінні ст. 117 КПК, оскільки під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду в установлений законом строк.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
З огляду на викладене, оскільки інших доводів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року.
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3