Постанова
Іменем України 
23 червня 2020 року
м. Київ
Справа № 629/6526/19
Номер провадження в апеляційному суді 11-сс/818/385/20
Провадження № 51 – 1837 км 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 , 
розглянув у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року. 
Зміст судових рішень і встановлені обставини
Постановою слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській від 27 грудня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 
№ 42016220000000720 від 04 серпня 2016 року за ст. 358 ч. 1 КК України, закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України у зв`язку з тим, що факт підробки посадовими особами ПП «Агро Маркет» підписів ОСОБА_6 у протоколі загальних зборів засновників ПП «Агро Маркет» № 11 від 14 березня 2012 року та видаткових касових ордерах від 29 березня 2012 року, 19 червня 2012 року та 05 жовтня 2012 року не підтвердився.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 
27 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого від 27 грудня 
2018 року про закриття кримінального провадження № 42016220000000720 повернуто скаржнику.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року повернуто особі, яка її подала.  
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала  
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді з підстави, не передбаченої 
ст. 399 ч. 3 КПК України. Зазначає, що протягом грудня 2019 року – січня 2020 року він не заповнював та не підписував жодних рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з Лозівського міськрайонного суду Харківської області, апеляційним судом не з`ясовувались обставини наявності/відсутності в матеріалах провадження відомостей про вручення йому копії ухвали слідчого судді від 27 грудня 2019 року. Крім того, вважає, що, відкривши апеляційне провадження та призначивши справу до розгляду, суд апеляційної інстанції фактично визнав, що його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 27 грудня 2019 року подано з дотриманням вимог КПК України.
Заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_6 від учасників судового провадження не надходило. 
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу ОСОБА_6 обґрунтованою і просила її задовольнити. 
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.   
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ст. 399 ч. 3 КПК України).
У ст. 395 частинах 2 та 3 КПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.   
Правило дотримання п`ятиденного строку на оскарження ухвал слідчого судді з дня їх оголошення, передбачене ст. 395 ч. 2 п. 3 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. 
З апеляційною скаргою ОСОБА_6 звернувся 25 січня 2020 року, у якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року. Поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_6 обґрунтував тим, що копія зазначеної ухвали слідчого судді йому не надходила, з її змістом він ознайомився 22 січня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.    
Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд послався на підставу для повернення, передбачену ст. 399 ч. 3 п. 2 КПК України, коли апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, зазначивши при цьому, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року для ОСОБА_6 ще не настав. Крім того, апеляційний суд звернув увагу на наявність в матеріалах провадження рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення від 09 січня 2020 року та 17 січня 2020 року і відсутність цих даних в апеляційній скарзі ОСОБА_6 .  
У порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження по суті, не врахував мотивів, вказаних саме у клопотанні 
ОСОБА_6 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не перевірив причини пропуску цього строку з точки зору поважності – наявності/відсутності обставин, що об`єктивно перешкодили заявнику вчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого суді, виконавши всі процесуальні вимоги, та не прийняв відповідного рішення про задоволення або відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилання ж на ст. 399 ч. 3 п. 2 КПК України як на підставу для повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 не відповідає ст. 392 КПК України та є необґрунтованим.     
Крім того, в матеріалах провадження містяться супровідні листи від 27 грудня 2019 року та 08 січня 2020 року про направлення ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень трек-номери відповідно 6460205543557 та 6460205552181. Суд апеляційної інстанції зазначеним документам не надав відповідної оцінки в контексті перевірки доводів ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.    
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами           ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга ОСОБА_6 – задоволенню частково. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення. 
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.  
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	          ОСОБА_3