22-ц/804/1879/20 
                                                                                263/14806/19 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року                                                                                                              м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/14806/19
Номер провадження 22-ц/804/1879/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Пономарьової О.М., Лопатіної М.Ю.
секретар - Галстян Г.Г.

сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2020 року,  у складі судді Васильченко О.Г.,
у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу

В с т а н о в и в:

1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 11 січня 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17.
Позовна заява мотивована тим, що 11 січня 2014 року між позивачем та відповідачем  зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 січня 2014 року, актовий запис № 17. Від шлюбу дітей не мають. За час подружнього життя спільне життя не склалося, сім`я фактично розпалась, шлюбні відносини припинились, збереження шлюбу неможливе.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до позовної заяви додано копію свідоцтва про шлюб та згідно відповіді Центрального районного у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 13 лютого 2020 року, актовий запис № 17 від 11.01.2014 року про шлюб, складений відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній, перевірку актових записів проведено з 01.01.2013 р. по теперішній час.
Також суд виходив з того, що на адресу позивача направлено лист щодо необхідності надання останньою суду оригіналу свідоцтва про шлюб, який було укладено 11.01.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивачем 19 березня 2020 року на електронну пошту суду направлено заяву про те, що на виконання листа щодо надання свідоцтва про шлюб, остання повідомляє, що нею надані суду всі необхідні документи щодо всебічного і повного розгляду справи, в тому числі завірена належним чином копія свідоцтва про шлюб.
Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем суду не надано оригінал свідоцтва про шлюб, який є одним з основних доказів у справі про розірвання шлюбу, та оригінал якого відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, повинен бути доданий до позовної заяви, а також відсутній актовий запис про шлюб укладений між позивачем та відповідачем згідно відповіді органу реєстрації актів цивільного стану. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
18 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  неправильне застосування матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2020 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 травня 2020 року справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що є помилковим посилання суду першої інстанції на постанову Пленуму Верховного Суду, як на норму права, оскільки вона носить рекомендаційний характер та немає привілейованого характеру над нормами права. 
Вказує, що позовна заява подана нею відповідно до пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у неї, до суду надано відповідні засвідчені копії.      

Відзив на апеляційну скаргу
На виконання статті 360 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.   
У відзиві відповідач зазначає, що 11 січня 2014 року між сторонами укладено шлюб, від якого дітей немає, його почуття до позивачки не згасли, бажає зберегти сім`ю. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем до позову надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11 січня 2014 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, в якому вказано, що 11 січня 2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 17.
Згідно відповіді Центрального районного у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.02.2020 року, актовий запис № 17 від 11.01.2014 року про шлюб, складеного відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній, перевірку актових записів проведено з 01 січня 2013 року по теперішній час.
Судом на адресу позивача направлено лист щодо необхідності надання останньою суду оригіналу свідоцтва про шлюб, який було укладено 11 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позивачем 19 березня 2020 року на електронну пошту суду направлено заяву про те, що на виконання листа щодо надання свідоцтва про шлюб, остання повідомляє, що нею були надані суду всі необхідні документи щодо всебічного і повного розгляду справи, в тому числі завірена належним чином копія свідоцтва про шлюб.

2.    Мотивувальна частина
Позиція Донецького апеляційного суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відзиві на апеляційну скаргу просив суд розглянути справу без його участі (а.с.46, 51, 53). 
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В  апеляційному суді позивач ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі, а також пояснила, що сімейні стосунки припинені з червня 2015 року, неодноразові спроби примирення позитивного результату не мали. Відповідач матеріально сім`ю не утримує, не працює, влаштовуючись на роботу, звільняється через короткий проміжок часу. У відповідача є потяга до алкоголю.  

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Частина третя статті 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.
Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (частина перша статті 112 СК України).
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України).
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Як передбачено частиною 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, оскільки розгляд  справи  провадиться  в  межах  заявлених вимог і  на підставі поданих доказів,  суди згідно зі ст.  119 ЦПК (1618-15) повинні вимагати від осіб,  що подали  заяву,  повного викладення   обставин,   якими   обґрунтовуються  дані  вимоги,  й посилання  на  засоби  їх  доказування.  Наприклад,  у  заяві  про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, 
мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з  батьків  вони  перебувають,  пропозиції  щодо участі подружжя в утриманні  та  вихованні  дітей   після   розірвання   шлюбу,   чи заявляються  інші  вимоги,  які  може  бути  вирішено  одночасно з позовом про розірвання шлюбу.  До заяви додаються:  свідоцтво  про реєстрацію  шлюбу,  копії  свідоцтва про народження дітей,  довідки щодо розміру заробітку та інших доходів,  а  також  усі  необхідні документи відповідно до заявлених вимог.  Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК. 
Доводи апеляційної скарги щодо помилкового посилання суду першої інстанції на Постанову Пленуму Верховного Суду, як на норму права, оскільки вона носить рекомендаційний характер та немає привілейованого характеру над нормами права, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не є слушними.
Посилання суду першої інстанції у своєму рішенні, серед іншого, на роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, не є неправильним застосуванням судом норм матеріального права, оскільки суд послався на вказані роз`яснення як на обґрунтування свого висновку про відмову у позові. 
Так, роз`яснення, що містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України, мають рекомендаційний характер і постановлялися Пленумом зазначеного суду з метою забезпечення правильного застосування законодавства, усунення недоліків та помилок у діяльності судів нижчих інстанцій при розгляді справ. Тлумачення правових норм у постановах Пленуму Верховного Суду України є одним з способів реалізації дотримання судами України принципу правової визначеності, і їх постановлення направлено виключно на забезпечення правильного, однакового застосування судами законодавства й усунення недоліків та помилок у діяльності судів при розгляді справ.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_3 19 червня 2015 року змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.9).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 додала до позовної заяви фотокопію свідоцтва про шлюб, суд відкрив провадження у справі, вживав надалі заходи щодо повідомлення відповідача про позов, витребував відомості про наявність актового запису про шлюб з Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, а також позивачу запропоновано надати оригінал свідоцтва про шлюб.
Підставами відмови судом першої інстанції у задоволенні позову про розірвання шлюбу було ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб та відсутність актового запису про шлюб. 

Однак, суд помилково послався на відповідь Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.02.2020 року № 314/20.2-26, залишив поза увагою, що  актовий запис про шлюб № 17 від 11 січня 2014 року між сторонами складено Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. 

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 11 січня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, яке було оглянуто колегією суддів, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 11 січня 2014 року, актовий запис 17 (а.с.7).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Спільне життя подружжя надалі є неможливим.

З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Щодо судового збору
Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд  вирішує питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статі 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 6  пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»)
За подання до апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду  встановлено ставку судового збору, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви(підпункт 9  пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
З матеріалів справи вбачається, що звернувшись  у жовтні 2019 року  до суду першої інстанції з позовною заявою та у квітні 2020 року  з  апеляційною скаргою  на рішення суду ОСОБА_1   не було сплачено судовий збір, оскільки відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.37).
Як передбачено пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1921,00 грн, тому розмір судового збору за подання даного позову становить 768,40 грн (1921 х 0,4) та за подання  апеляційної скарги 1152,60 грн ((1921 грн. х 0,4) х 150%), а всього 1921 грн (768,40 грн + 1152,60 грн).

Враховуючи задоволення апеляційної скарги та наявність пільги позивача, з відповідача підлягає стягненню до Державного бюджету України судовий збір розміром 1921 гривня на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2020 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області 11 січня 2014 року, актовий запис № 17, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 15 травня 2020 року.

Судді:      Т.Б.Ткаченко

      О.М.Пономарьова

      М.Ю.Лопатіна