УХВАЛА

16 червня 2020 року 
м. Київ
справа №826/12435/15
адміністративне провадження №К/9901/29844/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи  № 826/12435/15
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини (далі – ВЧ) НОМЕР_1 Бориспільського гарнізону Міністерства оборони України (далі – Міноборони), Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі – Головне КЕУ ЗСУ, ЗСУ, відповідно), Міноборони, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комісія з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, – 
ВСТАНОВИВ:
24.06.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
визнати такою, що не відповідає вимогам житлового законодавства відмову Головного КЕУ ЗСУ щодо зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_1 ;
зобов`язати Головне КЕУ ЗСУ надати Міноборони в особі Міністра оборони України проект доповіді про виключення із числа службових квартири АДРЕСА_1 ;
зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 Бориспільського гарнізону Міноборони звернутися до Бориспільської міської державної адміністрації Київської області з клопотанням щодо виключення із числа службових квартири АДРЕСА_1 .
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 12.05.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2017, відмовив в задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд постановою від 06.05.2020 скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2017, а провадження у справі № 826/12435/15 за вказаним вище позовом – закрив. Роз`яснив позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
25.05.2020 до Верховного Суду надійшла заява позивача, в якій він висловив прохання передати цю справу до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.
Вирішуючи питання про передачу справи №  826/12435/15 до суду належної  юрисдикції за вказаною вище заявою позивача Верховний Суд керується положеннями частини третьої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), в якій передбачено, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Предметна підсудність, юрисдикція цивільних прав передбачена у частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частиною п`ятнадцятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
З матеріалів справи видно, що дві з трьох позовних вимог заявлено позивачем до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України. 
Згідно з пунктом 2.2 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.07.2013 № 448 (далі – Положення № 448) Головне КЕУ ЗСУ є органом військового управління і призначене для реалізації у ЗСУ державної, військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України, розвитку системи технічної експлуатації фондів військових містечок з метою підтримання військ у стані високої бойової та мобілізаційної готовності. Головне КЕУ ЗСУ організовує роботу, пов`язану з будівництвом військових об`єктів, експлуатацією і ремонтом фондів військових містечок, забезпечує використання земельних ділянок.
Головне КЕУ ЗСУ за вказаним вище  Положенням № 448 відповідно до наданих повноважень, зокрема, здійснює керівництво фінансово-господарською діяльністю функціонально підпорядкованих йому установ (організацій), здійснює облік земель оборони та контроль за їх цільовим використанням, а також наділено іншими повноваженнями відносно земель оборони; підпорядковується заступнику Міністра оборони України згідно з розподілом повноважень.
При цьому, у пункту 13 вказаного Положення вказано, що Головне КЕУ ЗСУ не є юридичною особою.
Таким чином, оскільки відповідач, до якого заявлено більшість позовних вимог, входить до сфери управління Міноборони, яке також є відповідачем у цій справі та згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Міноборони є місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 00034022, адреса якого належить до Солом`янського району міста Києва, у порядку цивільного судочинства вказана справа підлягає розгляду Солом`янським районним судом міста Києва, як судом першої інстанції.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви та направлення справи до Солом`янського районного суду міста Києва.
Керуючись статтями 354, 355, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 826/12435/15 задовольнити.
Справу № 806/2475/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Бориспільського гарнізону Міністерства оборони України, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комісія з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, передати до Солом`янського районного суду міста Києва.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик 
 С.Г. Стеценко ,
Судді Верховного Суду