Ухвала
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа №683/2310/19
провадження № 61-4469ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,                   Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до 42 Гарнізонного будинку офіцерів м. Старокостянтинів Хмельницької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до 42 Гарнізонного будинку офіцерів м.Старокостянтинів Хмельницької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника 42 Гарнізонного будинку офіцерів №66 від 16 липня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача бібліотекою у зв`язку з закінченням строку трудового договору згідно пункту 2 статті 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача бібліотекою 42 Гарнізонного будинку офіцерів з 16 липня 
2019 року. Стягнуто з 42 Гарнізонного будинку офіцерів на користь ОСОБА_1 26 563,32 грн. за час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах одного місяця допущено до негайне виконання.
Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року вирішено питання про судові витрати.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2020 року апеляційну скаргу 42 Гарнізонного будинку офіцерів задоволено частково.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року і додаткове рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Змінено дату звільнення ОСОБА_1   з посади завідувача бібліотекою 42 Гарнізонного будинку офіцерів відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України з 16 липня 2019 року на 25 липня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2020 року в указаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу  залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надіслання уточненої редакції касаційної скарги з наведенням підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав та надання доказів на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Заявником надіслано уточнену касаційну скаргу, яка також містить клопотання про звільнення від сплати судового збору. Також заявником надано довідку про доходи, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку  в Управлінні Пенсійного фонду України ГУ ПФУ у Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності.
За приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Ураховуючи  характер спору та виходячи з конкретних обставин наявні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у постанові Верховного Суду України від 14 березня 
2017 року у справі №800/323/16.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 136, 389, 392, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Звільнити  ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Старокостянтинівського районного суду Хмельницької областіцивільну справу №683/2310/19 за позовом  ОСОБА_1 до 42 Гарнізонного будинку офіцерів м. Старокостянтинів Хмельницької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, якийне може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко 
 
                                                                                                      І. М. Фаловська