Ухвала
Іменем України
06 травня 2020 року
м. Київ
справа № 761/42947/19
провадження № 51-2213ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року про закриття апеляційного провадження та ухвали Київського апеляційного суду від 14 січня та 04 лютого 2020 року про відмову у задоволенні заяви про відвід колегії суддів,
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 
11 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 62019000000001532 
від 01 жовтня 2019 року.
ОСОБА_4 , не погоджуючись з вищевказаною ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу.
Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 двічі заявляв відвід колегії суддів Київського апеляційного суду, у задоволенні яких йому було відмовлено ухвалами від 14 січня та 04 лютого 2020 року, та які він також оскаржує 
у касаційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року закрито.
У касаційній скарзі  ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних ухвал місцевого та апеляційного судів в касаційному порядку.  
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження 
за касаційною скаргою  ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи 
з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише 
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією 
та законами України.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи 
та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до ст. 310КПК, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється 
в апеляційному порядку. Тобто, касаційне оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Крім того, згідно положень ст. 424 КПК рішення слідчого судді не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 цього Кодексу щодо таких судових рішень.
У зв`язку з цим оскарження  ОСОБА_4 в касаційному порядку ухвали слідчого судді не ґрунтується на законі.
Що стосується доводів касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 
04 лютого 2020 року, якою апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду 
м. Києва від 11 грудня 2019 року закрито, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Частиною 1 ст. 309 КПК визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. 
Крім того, у силу приписів ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора 
в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
За правилами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути ухвалене на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді – при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення. 
Разом із тим, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. 
Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК. 
Відповідний висновок щодо застосування норм права міститься в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 
19лютого 2019 року в справі № 569/17036/118 (провадження № 51-598кмо19).
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши під час апеляційного розгляду, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, і закривши провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_6  діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.  
Крім того, що стосується оскарження ухвал Київського апеляційного суду про відмову у задоволенні відводу колегії суддів від 14 січня та 04 лютого 2020 року, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
В касаційній скарзі ставиться питання про перегляд ухвал апеляційного суду, якими залишено без задоволення заяви  ОСОБА_4 про відвід колегії суддів апеляційного суду.
Таке рішення апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню, 
а отже не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі 
ч. 2 ст. 428 КПК, відмовити у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року про закриття апеляційного провадження та ухвали Київського апеляційного суду від 14 січня та 04 лютого 2020 року про відмову 
у задоволенні заяви про відвід колегії суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                        ОСОБА_3