Справа № 461/1326/20                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 33/811/444/20                         Доповідач: Михалюк В. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року                                                                                м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :         
Головуючого – судді Михалюка В.О.,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Подоляка Б.Р.,
представника Галицької митниці – Дунаса М.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1  – адвоката Подоляка Б.Р. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року,  

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , серія і номер закордонного паспорта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер невідомий, 

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0267/20900/20 від 25.01.2020 р. товар, а саме: кава мелена ТМ «Lavazza» Crema E Gusto в упаковках по 250 грам, кінцева дата споживання 30.10.21, кількістю 36 штук, вагою 9 кілограм; Олія оливкова ТМ «Monini» Classico в пляшках по 1 літру, кінцева дата споживання 05.12.20, кількістю 12 штук, вагою 12 літрів; Сир ТМ «Ryki» Gouda, кінцева дата споживання 15.05.20, вагою 18 кілограм; Тунець консервований ТМ «Rio mare» в банках по 80 грам, кінцева дата споживання 31.12.23, кількістю 140 штук, вагою 11,2 кілограм, загальною кількістю 188 шт., вагою 38,2 кг., 12 літрів та вартістю 14780,00 грн. – конфісковано в дохід держави. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 65,75 грн.
ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 25 січня 2020 року близько 10 год. 40 хв. на автомобілі марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , прямуючи з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску „Шегині – Медика” митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби, та обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. 
Транспортний засіб було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду транспортного засобу було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: Кава мелена ТМ «Lavazza» Crema E Gusto в упаковках по 250 грам, кінцева дата споживання 30.10.21– 36 штук 9 кілограм; Олія оливкова ТМ «Monini» Classico в пляшках по 1 літру, кінцева дата споживання 05.12.20 – 12 штук 12 літрів; Сир ТМ «Ryki» Gouda, кінцева дата споживання 15.05.20 – 18 кілограм; Тунець консервований ТМ «Rio mare» в банках по 80 грам, кінцева дата споживання 31.12.23 – 140 штук вагою брутто 11,2 кілограм. Загальний об`єм предметів ПМП 38,2 кілограми та 12 літрів. Даний товар переміщувався без приховування. 
Отже гр. України ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто переміщувала через митний кордон товар переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України. 
Товари, що не перевищують неоподатковану норму були пропущені гр. України ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України. 
На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Подоляк Б.Р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова судді першої інстанції в частині конфіскації товару вважає незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Зазначає, що свій висновок про необхідність конфіскації товару, суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_1 перемістила через державний кордон України товари, переміщення яких обмежено законодавством, що є підставою для їх конфіскації в дохід держави. Однак такий висновок суду не ґрунтується на приписах закону. 
Звертає увагу на те, що відсутні підстави вважати, що конфіскований товар є товаром, переміщення якого через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України. Здійснивши декларування зазначеного товару та інші необхідні митні процедури, ОСОБА_1 могла б перемістити такий товар через митний кордон України, що спростовує покликання суду на те, що даний товар є обмеженим для переміщення через митний кордон України. 
Просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року скасувати в частині конфіскації в дохід держави вилученого відповідно до протоколу порушення митний правил № 0276/20900/20 від 25.01.2020 товару та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказаний товар повернути ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Подоляка Б.Р., який просив задоволити апеляційну скаргу, виступ представника Галицької митниці Дунаса М.О., який просив постанову судді першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Подоляка Б.Р. до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Згідно ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
 
Відповідно до ст. 471 МК України відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
 
А як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, згідно якого накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0267/20900/20 від 25.01.2020.
 
Такий висновок суду підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил № 0267/20900/20 від 25.01.2020; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; доповідною запискою; службовими записками та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0267/20900/20 від 25.01.2020.
 
Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.
 
А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0267/20900/20 від 25.01.2020, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 471 МК України.
Щодо покликання в апеляційній скарзі захисника правопорушника ОСОБА_1  – адвоката Подоляка Б.Р. про скасування постанови судді першої інстанції в частині конфіскації в дохід держави вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0267/20900/20 від 25.01.2020 товару та постановлення в цій частині нового рішення, яким вказаний товар повернути  ОСОБА_1 , то таке апеляційним судом відхиляється, оскільки санкція ст. 471 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацією цих товарів. А відповідно до норм Митного кодексу України вилучені у останньої товари являються такими, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ст. 471 МК України, а тому відмовляє захиснику правопорушника ОСОБА_1  – адвокату Подоляку Б.Р. в задоволенні його апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Подоляка Б.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         В. Михалюк