ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №805/4031/17-а
адміністративне провадження №К/9901/49427/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом  ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.01.2018, ухвалене у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018, прийняту у складі колегії суддів: Геращенка І.В. (головуючий), Арабей Т.Г., Казначеєва Є.Г.
І. Суть спору
1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просив суд стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі з 24.05.2016 по 26.06.2017 у сумі 20 289,36 грн з коригуванням на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів, включаючи виплати, що враховують під час обчислення середньої заробітної плати за проміжок часу до підвищення, включаючи премії та інші виплати.
2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в супереч вимог чинного законодавства, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі № 2а/0570/17817/2011 про поновлення його на посаді, виконане відповідачем лише 26.06.2017. Указує, що затримка виконання судового рішення призвела до втрати середнього заробітку за період з 24.05.2016 по 26.06.2017. Крім того, за період вимушеного прогулу відбувалося зміна в оплаті праці, а тому стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення повинна проводитись з урахуванням коефіцієнта підвищення посадового окладу з 01.05.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 по 26.06.2017.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 12.10.2011 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду, з позовом до Головного управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача виконуючий обов`язки начальника Головного управління юстиції у Донецькій області, в якому позивач просив:
3.1. - поновити його на посаді головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського відділу юстиції;
3.2. - стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2010 по 18.01.2011;
3.3. - стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.
4. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012, у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2012 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 скасовані, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.
6. 04.04.2016 Донецьким окружним адміністративним судом постановлена ухвала про прийняття до провадження справи № 2а/0570/17817/2011.
7. Позивач скористався своїми правами, передбаченими статтями 51, 137 КАС України, і до початку розгляду справи по суті подав заяви про уточнення (доповнення) позовних вимог від 28.03.2016 та від 25.04.2016.
8. В остаточній редакції позовних вимог позивач просив:
8.1. - поновити його на посаді державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції;
8.2. - скасувати наказ від 18.12.2009 № 1290;
8.3. - скасувати наказ від 27.10.2011 № 1820;
8.4. - зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області внести зміни до трудової книжки позивача відповідно до діючого законодавства;
8.5. - стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 21.07.2010 по 18.01.2011, з 28.10.2011 по 03.01.2012 та з 11.02.2015 по день поновлення його на роботі;
8.6. - стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
9. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі № 2а/0570/17817/2011 позовні вимоги позивача задоволені частково.
10. Скасовано наказ відповідача від 18.12.2009 № 1290 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Скасовано наказ від 27.10.2010 № 1820 1290 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на посаді головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції з 19.12.2009. Зобов`язано відповідача внести до трудової книжки позивача запис про визнання недійсним запису № 10 « 27.10.2011 звільнено з займаної посади у зв`язку із скасуванням рішення про скасуванням рішення про поновлення на посаді від 21.07.2010 на підставі наказу від 27.10.2011 № 1820». Стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 33444 (тридцять три тисячі чотириста сорок чотири) грн 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
11. У вказаній постанові зазначено, що в частині поновлення позивача на посаді та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 1597,88 грн рішення підлягає негайному виконанню.
12. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі № 2а/0570/17817/2011 набрала законної сили 30.01.2017 (а.с.6-13).
13. 05.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виконання рішення суду в частині поновлення на посаді головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції з 19.12.2009 (а.с.87).
14. 19.04.2017 відповідачем було надано відповідь, в якій зазначалось, що рішення суду буде виконано, однак, звернено увагу на те, що відповідача ліквідовано, про що є запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Вказана обставина унеможливлює проходження позивачем державної служби на вказаній посаді, але позивачу було запропоновано особисто прибути протягом 5 днів з моменту отримання цього повідомлення для вирішення питання подальшого проходження державної служби в органах юстиції Донецької області (а.с.89, 91, 93-94, 96-97, 102-103, 106-107).
15. Наказом Міністерства юстиції України від 26.06.2017 № 1639/1 ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції з 19.12.2009 (а.с.14).
16. Уважаючи, що середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен бути виплачений з 24.05.2016 (дата ухвалення постанови) по 26.06.2017 (Наказ від 26.06.2017 № 1639/1), ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
17. Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 23.01.2018 позовні вимоги задовольнив. Стягнув з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 24.05.2016 по 26.06.2017 включно, з урахуванням коефіцієнта підвищення посадового окладу в сумі 22   375 грн 77 коп.
18. Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 в частині поновлення позивача на посаді виконана відповідачем шляхом прийняття відповідного наказу лише 26.06.2017.
19. Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 28.03.2018 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
20. У касаційні скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на його користь середній заробіток за затримку виконання рішення про поновлення на роботі з 24.05.2016 по 26.06.2017 з коригуванням заробітної плати в сумі 58   110,07 грн, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок.
21. У доводах касаційної скарги позивач посилається на те, що згідно Довідки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.09.2017 № Г-368-1846 посадовий оклад на дату поновлення ОСОБА_1 на посаді (19.12.2009) складав 1   133 грн, посадові оклади почали підвищуватись з 01.12.2012. Його посадовий оклад підвищився з 1   133 грн до 3   200 грн з коефіцієнтом підвищення 2,83.
22. У відзиві на касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вказує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж касаційної скарги висновків цих судів не спростовують.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
23. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
25. Відповідно до статті 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
26. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100) у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
27. Згідно з абзацами 7, 8 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.
28. У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.
29. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
30. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
31. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
32. Згідно з пунктом 10 Порядку № 100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.
VI. Оцінка Верховного Суду
33. Як убачається із встановлених судами обставин справи, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі № 2а/0570/17817/2011 позовні вимоги позивача задоволені частково. Скасовано накази відповідача від 18.12.2009 № 1290 та від від 27.10.2010 № 1820 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено позивача на посаді головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції з 19.12.2009; зобов`язано відповідача внести до трудової книжки позивача запис про визнання недійсним запису № 10 « 27.10.2011 звільнено з займаної посади у зв`язку із скасуванням рішення про скасуванням рішення про поновлення на посаді від 21.07.2010 на підставі наказу від 27.10.2011 № 1820»; стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 33444 грн. 
34. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі №2а/0570/17817/2011 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді фактично виконано 26.06.2017 шляхом видачі відповідного наказу №1639/1. 
35. Правовими нормами КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
36. Так, середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується за правилами Порядку № 100.
37. З аналізу змісту пункту 10 Порядку № 100 вмсновується, що коефіцієнт коригування заробітної плати повинен розраховуватися шляхом ділення посадового окладу, встановленого працівникові після підвищення, на посадовий оклад, який був у працівника до підвищення.
38. Такий висновок випливає з того, що зазначена норма передбачає коригування заробітної плати у зв`язку з підвищенням саме посадового окладу (тарифної ставки).
39. Такий коефіцієнт має розраховуватися окремо в кожному випадку підвищення посадового окладу. Розрахований коефіцієнт слід множити на суми виплат за період до підвищення.
40. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» посадові оклади були збільшені, у зв`язку з чим з 01.01.2017 по 26.06.2017 посадовий оклад позивача підвищився з 2585,00 грн до 3200 грн.
41. Посилання позивача не те, що при обчисленні належної до виплати суми суди мали б застосовувати посадовий оклад встановлений на дату поновлення його на посаді у розмірі 1133 грн та, як наслідок коефіцієнт 2,83, є безпідставними, оскільки у цій справі йдеться про розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 24.05.2016 по 26.06.2017. 
42. Розрахунок середнього заробітку позивача здійснювався судами на підставі довідки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.09.2017 № Г-368-1846, відповідно до якої з 01.01.2017 посадовий оклад позивача підвищився з 2585, грн до 3200 грн з коефіцієнтом підвищення 1,23791.
43. За період з 24.05.2016 по 26.06.2017 затримка виконання рішення суду щодо поновлення позивача на роботі становила 273 робочих дні, з яких 155 робочих днів становить період з 24.05.2016 по 31.12.2016, та 118 робочих днів за період з 01.01.2017 по 26.06.2017.
44. Отже, відкоригований середній заробіток з 24.05.2016 по 31.12.2016 з урахуванням коефіцієнту підвищення окладу становить 11 519 грн 60 коп., а за період з 01.01.2017 по 26.06.2017 - 10856 грн 17 коп.
45. Загальна сума середньої заробітної плати з урахуванням коєфіцієнта за період з 24.05.2016 по 26.06.2017 становить 22   375 грн 77 коп. 
46. Відтак, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у розмірі 22   375 грн 77 коп. та констатує, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а ці суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
47. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
48. Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
49. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
50. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов
Судді                                                                                                           І.В. Дашутін
                                                                                                                   М.М. Яковенко