ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року	Львів	Справа № 308/10553/16-а пров. № А/857/67/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Шевчук С.М., Обрізка І.М.
з участю секретаря судового засідання:            Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Бенца К.К., час ухвалення судового рішення 10 год 15 хв у м. Ужгороді, час складання повного тексту судового рішення 20 листопада 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначених позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо відмови оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (далі – ГУПФУ в Закарпатській області, відповідач) документи, які передбачають в складі його грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова №889), визнати протиправними дії ГУПФУ в Закарпатській області,  щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років з врахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченою Постановою №889, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до відповідача документи, які передбачають у складі грошового забезпечення за період з червня до серпень 2013 року та з серпня 2013 року до липня 2015 року щомісячну додаткову грошову винагороду, яка визначена Постановою №889, зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років, починаючи з липня 2015 року, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2019 провадження по справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Закарпатського ОВК щодо відмови оформити та надати до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи, які передбачають в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду, визначену Постановою №889 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 оформити та подати до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи, які передбачають у складі грошового забезпечення за період з червня до серпня 2013 року та з серпня 2013 року до липня 2015 року щомісячну додаткову грошову винагороду, визначену Постановою №889 закрито.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2019 позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з врахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди, яка викладена у листі ГУ ПФУ в Закарпатській області №239/Р-99-01 від 19.08.2016 та зобов`язано відповідача здійснити з 08.07.2015 перерахунок та виплату пенсії позивачу (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/609 від 25.07.2016 з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Закарпатській області подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода не може бути включена до складу пенсії, оскільки являється іншим видом грошового забезпечення, який не включений до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії. Також, вказує, що законодавець не ототожнює процедуру перерахунку пенсії у зв`язку із зміною складових грошового (в якому фактично пенсіонер не повинен брати участь, а дії по перерахунку здійснюють уповноважені органи, які готують відповідні довідки для перерахунку пенсії, та пенсійні органи) та процедуру перерахунку пенсії у зв`язку з іншими обставинами, які дають право пенсіонеру на підвищення пенсії (пенсіонер самостійно подає додаткові документи до пенсійного органу). Тому, вказаними нормами передбачено проведення перерахунку пенсії у випадку  подання пенсіонером додаткових документів, які дають право на підвищення вже обчисленої пенсії. Обов`язковою умовою як для призначення пенсії, так і для проведення перерахунку раніше призначених пенсій подання пенсіонерами до органів, що призначають пенсії, відповідної заяви встановленого зразка з доданням до неї необхідних документів. Однак, судом не враховано та не знайшло свого відображення в оскаржуваному рішенні покликання Головного управління на те, що позивачем не подавалась ні до управління, ні через Закарпатський ОВК заяви встановленого зразка про перерахунок пенсії. Також, судом не з`ясовано, чи відноситься вказана виплата до разових платежів, чи пов`язана вона з виконанням позивачем своїх службових обов`язків, не досліджено і не надано первинні документи, якими дана винагорода встановлювалась позивачу, чи здійснювалось фактичне нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що є однією з передумов для включення спірної виплати, які позивач отримував під час проходження служби, до складу грошового забезпечення.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що наказом Міністра оборони України №456 від 26.06.2015 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за п. «в» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за віком), наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №126 від 07.07.2015 було виключено зі списків особового складу Генерального штабу Збройних Сил України та направлено на військовий облік до Київського міського військового комісаріату. 
08.07.2015 позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ).
ГУ ПФУ у м. Києві призначення (обчислення) пенсії ОСОБА_1 здійснювалось на підставі грошового атестату Збройних Сил України №174887 та довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про додаткові види грошового забезпечення №305/357 від 10.07.2015 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, у якій містилися відомості щодо основних видів грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, які були отримані позивачем та на підставі карток особових рахунків на виплату грошового забезпечення фінансово-економічної служби управління Західного оперативного командування за липень та серпень 2013 року, зокрема, при обчисленні пенсії враховано посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, за виконання особливо важливих завдань, премія 45%).
11.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області про поновлення виплати пенсії у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до м. Ужгорода.
Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області №8326 від 29.06.2016 позивача було повідомлено про те, що з 01.07.2016 виплата пенсії поновлена за новим місцем проживання.
Також в липні 2016 року, після звернення, ОСОБА_1 отримав довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/609 від 25.07.2016, у якій зазначено повний розмір грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової винагороди у розмірі 60% за період служби з вересня 2013 року до липня 2015 року та архівну копію особового рахунку фінансово-економічної служби управління Західного оперативного командування №179-2/1005 від 15.07.2016, у якій зазначено повний розмір грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за період служби з травня до серпня 2013 року.
04.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії у зв`язку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано щомісячну додаткову грошову допомогу, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані та сплачені внески, та яка має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії. До заяви долучив копію особового рахунку фінансово-економічної служби управління Західного оперативного командування за березень серпень 2013 року та довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.08.2013 по 07.07.2015 включно.
Листом №239/Р-99-01 від 19.08.2016 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача про те, що передбачена Постановою №889 щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складових розміру грошового забезпечення, а тому не може бути врахована при обчисленні пенсії. Пенсія йому призначена на підставі грошового атестату Збройних Сил України №174887, довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про додаткові види грошового забезпечення №305/357 від 10.07.2015 та копії карток особових рахунків на виплату грошового забезпечення фінансово-економічної служби управління Західного оперативного командування за липень та серпень 2013 року, а відтак відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць, а тому ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії за Законом №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч.2, 3 ст.9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять : посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових : 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Одночасно пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-XII.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
За змістом ст.49 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.    Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.
Відповідно ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», у редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів : відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;     щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст.43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, а також у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 по справі №522/11262/16-а, від 13.03.2019 по справі №758/12628/16-а, від 19.03.2019 по справі №727/5754/16-а, від 26.04.2019 по справі №734/1066/16-а, від 03.09.2019 по справі        №522/11264/16-а, від 16.10.2019 по справі №822/229/18, від 23.10.2019 по справі №522/13151/17.
Дослідивши та проаналізувавши зміст документів, використаних відповідачем у липні 2015 року під час призначення позивачу пенсії за вислугу років вперше, а саме : грошового атестату та довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/357 від 10.07.2015 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії та довідки довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/609 від 25.07.2016, поданої позивачем для здійснення перерахунку первинно обчисленого розміру пенсії, судом встановлено, що остання довідка уповноваженого органу містила додаткові відомості про виплачені позивачу за 24 календарні місяці перед звільненням щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, фактично довідка Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/609 від 25.07.2016 уточнювала зміст попередньо виданих названим відомством пенсіонеру документів для призначення пенсії.
Так, у довідці №305/609 від 25.07.2016 уточнювався помісячний та загальний розмір виплаченої ОСОБА_1 щомісячної премії (визначеної постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007), наводилися відомості про виплату позивачу за відповідний період наступних щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, щомісячної додаткової винагороди, призначеної відповідно до Постанови №889, виплата якої здійснювалося щомісячно з серпня 2013 по липень 2015.
У ході судового розгляду даної справи як судом першої, так апеляційної інстанції, пенсійний орган не спростував документально легітимність видачі даної довідки позивачу, правильність та достовірність наведених у ній відомостей.
При цьому, колегія суддів вказує на необґрунтоване посилання відповідача на недотримання позивачем порядку перерахунку пенсії в частині не звернення із заявою встановленого зразку.
Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1), який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону №2262-ХІІ.
Згідно п.п.23, 24 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.
Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Відповідно до п.4 Порядку №3-1, заява про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Форма заяви про призначення/перерахунок пенсій є додатком до Порядку №3-1.
У спірному випадку позивач ініціював перед відповідачем питання приведення розміру пенсії у відповідність до вимог законодавства у зв`язку з неврахуванням при призначенні пенсії усіх видів грошового забезпечення, а не за підставами, визначеними ст.63 Закону №2262-ХІІ.
Стосовно дати, з якої слід здійснити перерахунок пенсії, колегія суддів враховує правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17 та погоджується з висновками суду першої інстанції, що пенсіонер на час призначення йому пенсії за Законом №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди.
Таким чином,  пенсія підлягає перерахунку з дати призначення, з 08.07.2015.
Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами його перегляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року по справі №308-10553/16-а - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. М. Шевчук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Повне судове рішення складено 08.04.2020.