КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  379/638/18                                                                          Головуючий у І-й інстанції - Зінкін В.І.
апеляційне провадження № 22-ц/824/3611/2020                               Доповідач Заришняк Г.М.

 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 квітня    2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Крилової Олени  Леонідівни, діючої в інтересах  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення  Таращанського  районного суду Київської області  від 28 листопада  2019 року в справі за  позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
В травні  2018 року  ПАТ КБ «ПриватБанк»  звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову Товариство  зазначало,  що  08.02.2008 року між Банком  та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого   ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У зв`язку з порушеними зобов`язаннями за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості  станом на 28.02.2018 року у відповідачки утворилася заборгованість у розмірі 78 589,03 грн, з яких: 1460,35 грн - заборгованість за тілом кредиту, 67 247,09 заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 201,16 заборгованість за пенею та комісією, а також 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3 730,43 грн - штраф (процентна складова), позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства вказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.  
Рішенням  Таращанського  районного суду Київської області  від 28 листопада  2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 4160,35 грн   та судовий збір в розмірі 93,28 грн  
В апеляційній скарзі Крилова О.Л., діюча в інтересах АТ КБ  «Приватбанк»,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить  рішення  суду  в частині  незадоволених  позовних вимог щодо  стягнення  відсотків, пені штрафів скасувати  та ухвалити  нове рішення  про задоволення позову в цій частині.
Правом надання візиву  на апеляційну скаргу  відповідачка не скористалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суду  від 07 лютого 2020 року   дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає  частковому задоволенню  з таких підстав.
 Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 08 лютого 2008 року ОСОБА_1    підписала  анкету-заяву, згідно якої отримала  кредит  у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік  на суму  залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У вказаній заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта,  Умовами  та Правилами   надання  банківських послуг  в ПриватБанку,  а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена  та погоджується  з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Також   08 лютого 2008 року  ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 3% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, і повинен бути внесений до 25 числа місяця наступного за звітним. У довідці також визначені порядок нарахування та розмір пені, штрафів за невиконання зобов`язань (а.с.108).
Відмовляючи у задоволенні  позову  у  частині стягнення відсотків,  суд  першої інстанції виходив  з того,  що  Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua, які не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому відсутні підстави для стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафу та пені.
Однак, колегія суддів  не може повністю погодитись   з таким  висновком  суду  першої інстанції, виходячи з наступного.
 Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Частиною 1 ст. 207 ЦК України, в редакції Закону, що  діяла на момент укладення договору, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
 Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна» 30 днів пільгового періоду" 08.02.2008  року, в яких викладені істотні умови кредитного договору: розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки за користування кредитом, порядок та терміни погашення кредиту, відповідальність за порушення зобов`язань, відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку та згодна з ними, а заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Під час розгляду справи судом першої інстанції,  відповідачка не заперечувала факт отримання банківських послуг.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно  до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна» 30 днів пільгового періоду", підписаної відповідачкою,  базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 3,0% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, і повинен бути внесений до 25 числа місяця, наступного за звітним   (а.с.108).
З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено та визнано  відповідачкою  отримання кредитних коштів та їх використання, факт погодження між сторонами розміру базової відсоткової ставки за користування кредитом, враховуючи положення частини 2 статті 530 ЦК України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність  підстав  для   стягнення з відповідачки заборгованості  по  процентам.  
Відповідно  до  наданого   позивачем  розрахунку  заборгованості,   процентна ставка   з  08 лютого 2008 року розраховується  виходячи  з  36,00 %  на рік. В подальшому розмір процентної ставки неодноразово змінювався, зокрема в період часу з 01 січня  2013 року по 29 серпня 2014 року останній  становив  30 %, з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року  - 34,80%,  а починаючи з  01 квітня 2015 року - 43,20 % річних.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (частина четверта статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).
Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення  спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року  № 6-82цс16.
З урахуванням змісту наведених норм, умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки за кредитом та процедура підвищення її розміру мають визначатися між сторонами кредитного договору у письмовій формі.
Разом з тим, матеріали справи не містять згоди  відповідачки  на збільшення процентної ставки за кредитом з  36,00%  до 43,20 % річних, скріпленої її підписом,  доказів, що остання була у спосіб, встановлений умовами договору, повідомлена про зміни процентних ставок за користування кредитним коштами, а відтак позивач не мав правових підстав для нарахування процентів за підвищеними ставками.
Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа оже звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
 Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю горін (ч.І ст. 259 ЦК України).
Зі справи вбачається, що по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.
Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається Банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.
Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, висловленими в постановах відносно сроку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме: від 19.03.2014 року у справі №14 -14цс 14 та від 18.06.2014 року у справі №6-61 цс 14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом станнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.
 Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Видана відповідачці картка діє до останнього календарного дня листопада 2015 року (а.с.62). Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідачки 14.05.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності щодо вимог про повернення кредиту.
Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості за договором  позивач просить стягнути на його користь щомісячні проценти за користування кредитом  за період з 05.03.2008 р. по 28.02.2018 р. в сумі 67 247 грн.09 коп.  
Даний позов заявлено у суді позивачем 23.05.2018 р., тому з відповідачки належить стягнути проценти за користування кредитом в межах позовної давності лише за період 23.05.2015 р.  по 28.02.2018 р. 
З урахуванням встановлених судом обставин та враховуючи наявність невиконаного зобов`язання перед Банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідачки на користь позивача  підлягає стягненню також заборгованість по процентам за користування кредитом в межах строку позовної давності за період з 23 травня 2015 року по 28 лютого 2018р.  з урахуванням базової процентної ставки   36,0 %  в розмірі   4017 грн. 73 коп.  
Щодо вимог Банку про стягнення з відповідачки 250,00 грн.  штрафу (фіксована частина) та 3730,43 грн. штрафу (процентна складова), колегія суддів зазначає наступне.
Як слідує з довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна» 30 днів пільгового періоду" від  08.02.2008  року, підписаної позичальником,  сторонами  був передбачений штраф  за порушення  строків платежів по будь-якому  із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, який становить 250 грн.+5% від суми позову і заявлений позивачем в сумі 250 грн., тому дана сума штрафу підлягає стягненню на користь позивача.
Разом з тим, сплата штрафу (процентної складової)даною довідкою не передбачено, а тому відсутні підстави для стягнення    штрафу в сумі 3730,43 грн.
Що стосується позовних вимог Товариства про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею та комісією в сумі 3201 грн.16 коп., то вони не підлягають задоволенню в зв`язку з їх  недоведеністю, оскільки в розрахунку заборгованості за договором Банком зазначена сума комісії в розмірі 3201 грн.16 коп., а в позовній заяві дана сума визначена як заборгованість за пенею та комісією. Апеляційний суд позбавлений можливості розмежувати дані заборгованості.
 Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції у відповідності до  ч.1 ст.376  ЦПК  України,   в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ  КБ «ПриватБанк» та в частині відшкодування судового збору підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з відповідачки на користь позивача 
Висновки суду про те, що  по справі  відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, є помилковими та й спростовуються довідкою про умови кредитування  з використанням  кредитки «Універсальна 30 днів пільгового  періоду», а також  прикладами розрахунку заборгованості до  вказаної картки. Окрім того, спірний договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався і на даний час є чинним. 
Відповідно до   ч. 13 ст. 141 ЦПК  України,   якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи  розмір  задоволених позовних вимог, з  відповідачки на користь Банку підлягає  стягненню судовий збір за  подання  позову в сумі 93 грн.28 коп. та за подачу апеляційної скарги в сумі  90 грн.14 коп., а всього - 183 грн.42 коп.
Керуючись   ст.ст.367, 374,376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
П О С Т А Н О В  И В :
Апеляційну скаргу   Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», задовольнити частково.
Рішення Таращанського  районного суду Київської області  від 28 листопада  2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ  КБ «ПриватБанк» та в частині відшкодування судового збору скасувати та постановити нове рішення в цій частині про часткове задоволення позову.
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: с. Салиха, Таращанського  району, Київської області,  на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м.  Київ, вул. М. Грушевського,1-д, р/рахунок № НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4017 грн. 73 коп.  та штраф  (фіксована частина) в сумі 250 грн. 
В іншій частині вказаних позовних вимог - відмовити. 
В решті дане рішення залишити без зміни.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: с. Салиха, Таращанського  району , Київської області   на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м.  Київ, вул. М. Грушевського,1-д, р/рахунок № НОМЕР_2 , МФО №305299)   судовий          збір  в сумі 183 грн.42 коп.  
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку  оскарження не підлягає.
    
Головуючий: 
  Судді: