Постанова
Іменем  України
 
01 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 4.3/2-1744/2006
 
провадження № 61-10987 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області;
представник відповідача - Мирось Сергій Васильович;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду                          від 14 травня 2019 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М.,                         Котелевець А. В., Тичкової О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, визнання права власності. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 1996 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України в Харківській області та товариством покупців членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова було укладено та посвідчено державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за № 2-5675 договір купівлі-продажу, за умовами якого останнє набуло право власності на державне майно, у тому числі нерухоме, цілісного майнового комплексу радгоспу ім. Кірова, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . 
Посилаючись на те, що ухвалою Арбітражного суду Харківської області                     від 05 лютого 2001 року майно колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова (далі - КСП ім. Кірова) було передано до комунальної власності Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, рішенням якої від 20 грудня 2005 року їй надано дозвіл на оформлення технічної документації на будівлі АДРЕСА_2 , які відповідають санітарним та протипожежним нормам, ОСОБА_1 просила суд на підставі статей 364, 365, 370 ЦК України виділити її частку із спільного майна та визнати за нею право власності на нежитлові будівлі: центрального складу, будівельного цеху, будівлю охоронців, складу запчастин, механічної майстерні, вагової, зруйнованої АЗС, зруйнованого корівника, незавершену будівництвом будівлю по переробці сільськогосподарської продукції, вежі Рожнова НОМЕР_1, НОМЕР_2 у с. Глибоке Харківського району Харківської області , зобов`язати КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за нею право власності на вищевказані об`єкти нерухомості.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області                          від 23 березня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено                        ОСОБА_1 у власність частку із майна, що є у спільній сумісній власності, та визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомості: будівлю центрального складу по АДРЕСА_4 ; будівлю будівельного цеху по АДРЕСА_5 ; будівлю охоронців, по АДРЕСА_6 ; будівлю складу запчастин по АДРЕСА_7 ; будівлю механічної майстерні по АДРЕСА_9 ; будівлю вагової 30 т по АДРЕСА_10 ; споруди зруйнованої АЗС по АДРЕСА_11 ; будівлю зруйнованого корівника по АДРЕСА_8 ; незавершену будівництвом будівлю по переробці сільськогосподарської продукції по                          АДРЕСА_12 ; вежу Рожнова НОМЕР_1 по АДРЕСА_13 ; вежу Рожнова, НОМЕР_2 по АДРЕСА_14 . Зобов`язано КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вищевказані об`єкти нерухомості.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив у наявності передбачених законом підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на частину нерухомого майна КСП ім. Кірова.
 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2019 року заява Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року залишена без задоволення. 
 
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями суду першої інстанції Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області подала до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу. 
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_2 як правонаступника                          ОСОБА_1 . 
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що 21 березня 2018 року укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т. В. договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 прийняв у власність нежитлові приміщення № 1 та № 2 в літ. А-1, розташовані по АДРЕСА_8 , право власності на які визнано за ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року. Враховуючи те, що у правовідносинах, щодо яких виник спір, зокрема, щодо права власності на нежитлові приміщення № 1 та № 2 в літ. А-1, розташовані по АДРЕСА_8 , відбулась заміна сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статею 55 ЦПК України, для залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 - власника вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 4.3/2-1744/2006 із Харківського районного суду Харківської області. 
 
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права - статей 2, 3, 328, 330, 334, 655 ЦК України, та порушенням процесуального права - статей 2, 5, 10, 12, 42, 48, 55, 260, 367 ЦПК України. Зазначала, що залучення       ОСОБА_2 як її правонаступника, а отже, позивача, нівелює інститут добросовісного набувача у разі відмови у задоволенні позовних вимог при перегляді справи, оскільки значно спрощує процедуру витребування такого майна у нього. Вважала, що для настання процесуального правонаступництва правонаступник має довести судові своє право на зайняття процесуального становища суб`єкта, якого він замінює. Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі апеляційний суд не відобразив підстави вибуття із спірних правовідносин позивача ОСОБА_1 , а також підстави настання процесуального правонаступництва та право на заняття цього процесуального становища ОСОБА_2 . Зазначала, що                          ОСОБА_2 набув лише майнові права відносно частини спірного майна, отже, може бути залучений у справі у встановленому законом порядку лише як третя особа.  
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи
 
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області                          від 23 березня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено                        ОСОБА_1 у власність частку із майна, що є у спільній сумісній власності, та визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомості: будівлю центрального складу по АДРЕСА_4 ; будівлю будівельного цеху по АДРЕСА_5 ; будівлю охоронців, по АДРЕСА_6 ; будівлю складу запчастин по АДРЕСА_7 ; будівлю механічної майстерні по АДРЕСА_9 ; будівлю вагової 30 т по АДРЕСА_10 ; споруди зруйнованої АЗС по АДРЕСА_11 ; будівлю зруйнованого корівника по АДРЕСА_8 ; незавершену будівництвом будівлю по переробці сільськогосподарської продукції по                         АДРЕСА_12 ; вежу Рожнова НОМЕР_1 по АДРЕСА_13 ; вежу Рожнова, НОМЕР_2 по АДРЕСА_14 . Зобов`язано КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за ОСОБА_1 право гласності на вищевказані об`єкти нерухомості.
 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2019 року заява Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року залишена без задоволення. 
 
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями суду першої інстанції року Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області подала до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу. 
21 березня 2018 року укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т. В. договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 прийняв у власність нежитлові приміщення № 1 та № 2 в літ. А-1, розташовані по АДРЕСА_8 , право власності на які визнано за ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_2 як правозаступника                          ОСОБА_1 
 
2.                 Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
 
Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону є правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки передбачає перехід у сукупності прав та обов`язків до правонаступника, однак, є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
 
При переході прав та обов`язків відносно майна (нежитлового нерухомого приміщення на підставі договору купівлі-продажу) від одного суб`єкта права іншому суб`єкту права є сингулярним правонаступництвом.
 
У справі, яка переглядається, предметом спору є виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, визнання права власності на майно, яке розташовано по АДРЕСА_15 .
 
До 21 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 була власником спірного майна на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року.
 
На підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2018 року                           ОСОБА_2 став власником нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літ. А-1, розташованих по АДРЕСА_8 , право власності на які визнано за ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року.
Таким чином, за договором купівлі-продажу частини спірного майна                            від 21 березня 2018 року до  ОСОБА_2 перейшли права та обов`язки попереднього власника цього майна ОСОБА_1 (сингулярне правонаступництво).
 
Тобто після ухвалення судом першої інстанції заочного рішення відбулося матеріальне правонаступництво, отже, суд апеляційної інстанції, в силу вимог статті 55 ЦПК України, дійшов правильного висновку про залучення до участі у справі ОСОБА_2 , що не є залученням на стадії апеляційного перегляду нового учасника процесу, процесуальних повноважень на що суд апеляційної інстанції не має.
 
Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що рішення у цій справі може вплинути на права та інтереси  ОСОБА_2 , як на власника частини спірного майна, апеляційний суд правильно визначив процесуальний статус у даній цивільній справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1 . 
 
Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами, тому судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм процесуального права.
 
Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                     В. В. Шипович