ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 214/3738/18(2-а/214/61/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу  інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича на рішення Саксаганського   районного суду м. Кривого Рогу   Дніпропетровської області від 16.09.2019 р. (суддя Чернова Н.В.) в справі № 214/3738/18 за позовом ОСОБА_1  до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту  патрульної поліції,  про визнання дій протиправними,  скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 з урахуванням заяви від 14.08.2018 р. (а.с. 96-97 т.1) звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом  до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 03.06.2018 р. серії ВР № 163698 та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправними дій по доставлянню позивача 02.06.2018 р. до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, визнання протиправними дій по затриманню та триманню позивача з 10 години 20 хвилин  02.06.2018 р. по 03 годину 00 хвилин 03.06.2018 р., визнання протиправними дій по вилученню 02.06.2018 р. о 10 годині 20 хвилин посвідчення водія НОМЕР_1 . 
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 11.09.2018 р. залучено до участі в справі третю особу  на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту  патрульної поліції.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 16.09.2019 р. позов задоволено частково, постанову серії ВР №163698 від 03.06.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності     ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором роти 3 батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кривошеєвим А.О., скасовано, а справу закрито; в іншій частині позовних вимог  відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт зазначає про доведеність вчинення позивачем правопорушень та процедури накладення адміністративного стягнення. При цьому ним встановлено, що посвідчення подія серії НОМЕР_1 за відомостями електронної бази  АРМОР належить іншій особі – ОСОБА_2 , 1971 року народження.  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. 
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2018 р. інспектором поліції Кривошеєвим А.О. винесено постанову серії ВР №163698 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним п. п. 2.1а, 31.4.3в  Правил дорожнього руху   України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави.
Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 02.06.2018 року о 22-10 годин водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , у темну пору доби з несправною лампою лівої фари в режимі ближнього світла, в ході перевірки документів встановлено, що водій не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. п. 2.1а, 31.4.3в  Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 28.05.2003 р. в Криворізькому МРЕВ отримано посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорія «В», «С», ця інформація підтверджена, зокрема, висновком Криворізького відділення поліції,  повідомленням територіального сервісного центру №1243 регіонального сервісного центу в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України №31/4-1243-К-35 від 05.06.2018 року, відповідно до якого 28.05.2003 року Криворізьким МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області видано посвідчення водія серії НОМЕР_1  на право керування транспортними засобами категорії «В», «С» ОСОБА_1 . 
Встановивши наявність у позивача  посвідчення водія на момент зупинення його працівниками поліції 02.06.2018 р., а відповідачем розглянута справа без дотримання вимог  ст. 280 КУпАП,  суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1  ст. 126 КУпАП  у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Також враховуючи  відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121  та ч. 1 ст. 126 КУпАП,  тому скасував постанову.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача із доставляння позивача до відділення поліції, затримання та тримання, вилученню посвідчення, суд першої інстанції врахував, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення, а не з виконанням ним своїх функцій та повноважень, самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту як визнання їх незаконними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача.
Рішення суду першої інстанції оскаржене в апеляційному порядку в частині задоволених позивних вимог.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про скасування постанови.
Судом встановлено, що постановою  серії ВР № 163698 від 03.06.2018 р., прийнятою інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції Кривошеєвим А.О., застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1   ст. 126 КУпАП.
За змістом постанови 02.06.2018 р. о 22 годині 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , у темну пору доби з несправною лампою лівої фари в режимі ближнього світла, в ході перевірки документів встановлено, що водій не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив пункти  2.1а, 31.4.3в  Правил дорожнього руху  України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Висновок відповідача про відсутність у позивача під час керування позивачем транспортним засобом   посвідчення водія категорії «В» ґрунтується на відомостях бази АРМОР, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорія «В», «С», видано іншій особі.
Наявними в матеріалах справи належними доказами (висновком Криворізького відділення поліції,  повідомленням територіального сервісного центру №1243 регіонального сервісного центу в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України №31/4-1243-К-35 від 05.06.2018 року, відповідно до якого 28.05.2003 року Криворізьким МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області видано посвідчення водія серії НОМЕР_1  на право керування транспортними засобами категорії «В», «С» ОСОБА_1 )  підтверджено, що ОСОБА_1 28.05.2003 р. в Криворізькому МРЕВ отримано посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорія «В», «С», яке й було пред`явлено позивачем при зупинці 02.06.2018 р. відповідачем.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),  тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух»  водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів  на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п. а)  п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306,  водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Підпунктом «а»  пункту 2.4   Правил дорожнього руху  встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
За змістом абз. в) підпункту 31.4.3 пункту 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:  не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
За приписами частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відеозапис, який додано відповідачем до матеріалів справи, суд визнає неналежним доказом вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до  статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі  статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до  статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України   є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За приписами статті 74 КАС України  суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.  Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Пунктом 11 частини 1  статті 23 Закону України від 02 липня 2015    року №    580-VIII «Про Національну поліцію»  (далі - Закон №    580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно зі  статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII  встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
Відповідно до частини другої та третьої  статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом встановлено, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації саме факту правопорушення.
Тобто, в порушення частини третьої  статті 283 КУпАП  у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.
Зважаючи на те, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим  статтею 283 КУпАП, у такій постанові,  зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
У разі відсутності в оскаржений постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис саме події порушення Правил дорожнього руху, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 р. в справі № 464/2309/17.
Інших доказів на підтвердження правомірності свого рішення відповідачем не надано.
Таким чином, зважаючи на підтвердження належними доказами наявності у позивача посвідчення водія, а такої недоведеності відповідачем порушення позивачем пункту 31.4.3в Правил дорожнього руху, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність постанови.
Доводи апелянта про доведеність факту вчинення правопорушення  спростовані приведеними вище висновками суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з  ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243, 268-272,  286, 308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича на рішення Саксаганського   районного суду м. Кривого Рогу   Дніпропетровської області від 16.09.2019 р.  в справі № 214/3738/18 залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського   районного суду м. Кривого Рогу   Дніпропетровської області від 16.09.2019 р.  в справі № 214/3738/18 за позовом ОСОБА_1  до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управлення патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту  патрульної поліції,  про визнання дій протиправними,  скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  09.06.2020 р.  та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 09.06.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко