УХВАЛА

04 березня 2020 року 
м. Київ
Справа №  5004/1671/12 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" 
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду 
від 17.08.2015
та на постанову Господарського суду Волинської області
від 20.07.2015
у справі № 5004/1671/12
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Флавія" 
до Публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш"
про банкрутство,- 
ВСТАНОВИВ:
13.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтекс" звернулось  через Північно-західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 13.02.2020 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та на постанову Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Північно-західного апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги. 

18.02.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" разом з матеріалами справи № 5004/1671/12 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" у справі № 5004/1671/12 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 28.02.2020.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 5004/1671/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" від 13.02.2020, з огляду на наступне.
15.12.2017 набрав чинності Закон України №    2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
Підпунктом 14 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського                           процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною першою статті 110 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, було визначено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Оскаржувана Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтекс" постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 у справі                           № 5004/1671/12 набрала законної сили з дня її прийняття - 17.08.2015, отже останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови в касаційному порядку, припадав на 07.09.2015, оскільки 06.09.2015 - неробочий день (неділя).

В даному випадку, касаційну скаргу було подано заявником до суду касаційної інстанції - 13.02.2020, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Північно-західного апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги, тобто зі значним пропуском процесуального строку встановленого на касаційне оскарження, понад 1 рік, а точніше - 4 роки і 5 місяців.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" від 13.02.2020 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та постанови Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12, яке мотивоване тим, що скаржник не отримував копій оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного господарських судів, а щодо їх змісту дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. З огляду на зазначене, заявник касаційної скарги просить визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження поважною та поновити строк на касаційне оскарження.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Розглянувши доводи вищевказаного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та постанови Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі                                           № 5004/1671/12, колегія суддів відмовляє у його задоволенні, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено самим скаржником у касаційній скарзі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтекс" є стороною (кредитором) у справі № 5004/1671/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш", а отже не є особою, не залученою до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтекс" зазначено, що скаржник не отримував копій оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного господарських судів, а щодо їх змісту дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, а отже, скаржник не являється особою, не повідомленою про розгляд справи.

Також скаржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтекс" у касаційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та постанови Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі                                         № 5004/1671/12 не зазначено та не мотивовано жодним чином про пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, як і не зазначено коли саме скаржник дізнався про зміст оскаржуваних ним судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень.    

Колегія суддів зазначає, що можливість дізнатись про існування оскаржуваної постанови та ознайомлення з текстом оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду залежала виключно від власного волевиявлення скаржника, оскільки відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст.ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржувану Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтекс" постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 у справі                           № 5004/1671/12 надіслано судом до Реєстру 20.08.2015, зареєстровано 21.08.2015 та оприлюднено 27.08.2015.

Як вже зазначалось, скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтекс" є стороною (кредитором) у справі № 5004/1671/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш", відтак не був позбавлений права вжити відповідних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження.  

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що обставини вказані заявником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не можуть свідчити про об`єктивну неможливість вчасного звернення з  касаційною скаргою, в межах строків визначених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017, та залежали виключно від волевиявлення заявника касаційною скарги, а тому не можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск строку встановленого на касаційне оскарження.

Поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Алтекс" пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та постанови Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене та з огляду на те, що касаційна скарга подана через більш як чотири роки з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 у справі   № 5004/1671/12 та набрання нею законної сили, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 5004/1671/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" від 13.02.2020 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та на постанову Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 на підставі частини 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, п. 14 Розділу ХІ Перехідні положення, статтями 3, 234, 235, частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та постанови Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 5004/1671/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтекс" від 13.02.2020 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 та на постанову Господарського суду Волинської області від 20.07.2015.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В.В. Білоус
Судді                                                                                                 О.В. Васьковський  
                                                                                                  В.Я. Погребняк