П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 540/299/19	
                                                                                                                       
                                                                                                                              Головуючий в І інстанції: Пекний А.С.
                                                                                       Дата та місце ухвалення рішення: 23.01.2020 р. м. Херсон
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Семенюка Г.В.
                                                                   судді – Шляхтицького О.І.

                                               за участю секретаря – Алексєєвої Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року та окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, в якому просив: 
- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у непродовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по АДРЕСА_1 (зупинка громадського транспорту «просп АДРЕСА_2 ») № 33                 від 26.12.2017 року протиправною;
- зобов`язати Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33                             від 26.12.2017 року на один рік з моменту набрання судовим рішенням по справі законної сили шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради щодо не вчинення дій по продовженню строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року. Зобов`язано Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по АДРЕСА_3 . Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради залишено без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду                 від 05 квітня 2019 року залишено без змін.
13 січня 2020 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Херсонського окружного адміністративного суду подана заява, в якій заявник, на підставі                  ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить визнати протиправними та такими, що порушують його права, дії Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури, які полягають у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по                        АДРЕСА_3 . Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року до 06 грудня 2019 року шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року по справі № 540/299/19 та зобов`язати Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради належним чином виконати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року.
За результатами розгляду вказаної заяви, Херсонським окружним адміністративним судом 23 січня 2020 року прийнято ухвалу, якою визнано протиправними вчинені Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року дії, які полягали у продовженні до 06 грудня 2019 року строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року, визнано дії Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року такими, що порушують права Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підтверджені цим рішенням.
Також, за результатами розгляду вказаної заяви, Херсонським окружним адміністративним судом 23 січня 2020 року прийнято окрему ухвалу, яку направлено Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли неналежному виконанню Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради рішення суду від 05 квітня 2019 року у справі № 540/299/19. Крім того, окремою ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року установлено Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню рішення суду від 05 квітня 2019 року у справі №540/299/19 – двадцять днів з дня отримання копії окремої ухвали.
Не погоджуючись із ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року та окремою ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради подані апеляційні скарги, в яких апелянт просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального права. 
Позивачем подані відзиви на апеляційні скарги, в яких останній просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг у повному обсязі. 
Також, позивачем подана заява, в якій останній, посилаючись на відсутність у відповідача права оскарження ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня                     2020 року, просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, апеляційну скаргу повернути апелянту, визнати дії відповідача, які полягають у поданні апеляційної скарги на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, яка не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальними правами, вжити до відповідача заходи для запобігання зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу у сумі 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Крім того, позивачем подані додаткові пояснення, в яких позивач просить врахувати під час розгляду справи та вирішення заяви про закриття апеляційного провадження обставини щодо виконання на теперішній час рішення суду у даній справі. 
Відповідачем подані письмові пояснення, в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви позивача про закриття апеляційного провадження у справі. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Вирішуючи спірне питання та приймаючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення суду у цій справі виконано неналежним чином та відповідачем у ході виконання рішення вчинені дії, які порушили право позивача, підтверджене цим рішенням.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене. 
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 372 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 373 КАС України та передбачає можливість отримання виконавчого листа та його пред`явлення для виконання до відповідного органу виконавчої служби.
Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
За правилами ч.ч. 1-5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Колегія суддів зазначає, що вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. 
Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 26.12.2017 року Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради позивачу був виданий паспорт прив`язки № 33 тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по                       вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників»). 
Вказаний паспорт прив`язки був дійсний до 28.12.2018 року.
За наслідками проведеної в порядку державного архітектурно-будівельного нагляду та контролю перевірки рішенням Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області № 18/х від 06.03.2018 року було скасовано дію виданого паспорту прив`язки тимчасової споруди. 
Разом з цим, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду                                        від 23.06.2018 року по справі № 821/622/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року, було визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області № 18/х від 06.03.2018 року про скасування дії паспорту прив`язки тимчасової споруди. 
Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що жодних порушень при видачі позивачу паспорту прив`язки № 33 від 26.12.2017 року допущено не було і розміщення зупиночного комплексу в повній мірі відповідає всім існуючим державним будівельним нормам та правилам.
Оскільки строк дії паспорту прив`язки спливав 28.12.2018 року, на наступний день після винесення остаточного судового рішення судом апеляційної інстанції по вищевказаній справі  № 821/622/18, а саме 14.12.2018 року, позивачем була подана до Херсонської міської ради заява (клопотання) про продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.
Ця заява позивача розглянута не була.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що фактично паспорт прив`язки діяв 2 місяці 06 днів з 26.12.2017 року (дати його видачі) по 06.03.2018 року (коли рішенням Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області № 18/х від 06.03.2018 року було скасовано паспорт прив`язки тимчасової споруди) та 16 днів з 13.12.2018 року (дня набрання законної сили про скасування вказаного рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області) по 28.12.2018 року (коли закінчився строк дії паспорту прив`язки).
Внаслідок бездіяльності відповідача, яка в подальшому у судовому порядку визнана протиправною, своєчасно подана 14.12.2018 року заява позивача про продовження строку дії паспорту прив`язки вирішена не була.
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у даній справі № 540/299/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 року, задоволено частково адміністративний позов               ФОП ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради щодо не вчинення дій по продовженню строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по                                         АДРЕСА_1 (зупинка громадського транспорту «просп АДРЕСА_2 ») № 33 від 26 грудня 2017 року, зобов`язано відповідача продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки.
Отже, рішення суду набрало законної сили 14.11.2019 року.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, рішення суду у даній справі було виконане шляхом проставлення нової дати, підпису і печатки та строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди було продовжено лише до 06.12.2019 року.
При цьому, за змістом адресованого позивачу листа Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 12.12.2019 року № 8-9961-20/21 вбачається, що дії щодо продовження строку паспорту прив`язки ТС до 06.12.2019 року були вчинені відповідачем на підставі листа - роз`яснення від юридичного відділу міської ради.
В свою чергу, лист юридичного відділу Херсонської міської ради щодо продовження дії паспорта прив`язки ФОП ОСОБА_1 складений 09.12.2019 року, що підтверджується копією цього листа, наявної в матеріалах справи. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу строк дії паспорту прив`язки було продовжено формально на минулий період, який вже закінчився на час вчинення відповідачем відповідної дії, тобто продовжений строк дії паспорту прив`язки сплив, так і не розпочавшись.
В поданих апеляційних скаргах відповідач вказує на те, що дії щодо продовження до 06.12.2019 року строку дії паспорта прив`язки позивача на виконання вимог рішення суду у даній справі ним були вчинені 04.12.2019 року, тобто, не на минулий період, а паспорт прив`язки позивача продовжений на два дні.
Проте, колегія суддів вважає безпідставними наведені доводи апелянта, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами з боку останнього та фактично спростовуються наведеними вище листами від 09.12.2019 року та від 12.12.2019 року.
Крім того, відхиляючи доводи апелянта щодо належного виконання рішення суду шляхом продовження строку дії паспорта прив`язки позивача до 06.12.2019 року, колегія суддів зазначає, що про вчинення наведених дій відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 листом                              від 12.12.2019 року, тобто, вже після сплину дати (06.12.2019 року), до якої позивачу продовжено строк дії паспорта прив`язки ТС, що взагалі нівелює рішення суду у даній справі та не дало позивачу можливості використати наявний у нього паспорт прив`язки ТС. 
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач саме з вини відповідача, яка полягала у протиправній бездіяльності щодо продовження строку дії паспорту прив`язки і тривала з 14.12.2018 року по день продовження дії строку до 06.12.2019 року, не мав змоги реалізувати своє право на розміщення тимчасової споруди та здійснення у ній підприємницької діяльності.
Більш того, колегія суддів наголошує, що, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, відповідачем не наведено обґрунтувань, що визначення ним саме такого строку для продовження дії паспорту прив`язки викликано наявністю об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного чи загального інтересу і є пропорційним до інтересів позивача.
Доводи відповідача, які ним наведені під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в поданій апеляційній скарзі, про те, що виникли сумніви щодо достовірності наданої позивачем при первісному зверненні за отриманням паспорту прив`язки інформації щодо ширини пішохідної зони тротуару, яка залишиться після встановлення тимчасової споруди і необхідність перевірки цієї інформації виключно за наслідками очікуваного на початку грудня 2019 року виконання нової топографо-геодезичної зйомки і створення топографічних планів               м. Херсона, а тому, строк був визначений саме до отримання таких матеріалів, нічим не підтверджені і тому не можуть бути прийняті до уваги.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилаючись на вказані обставини відповідач безпідставно не враховує, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року у справі № 821/622/18, яке набрало законної сили і у якій він брав участь як учасник справи, установлені обставини відповідності місця розташування тимчасової споруди вимогам законодавства та державних будівельних норм.
В свою чергу, викладені у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду                  від 05.04.2019 року у справі № 540/299/19 висновки про те, що відповідач наділений власним розсудом щодо визначення конкретного строку (періоду часу), на який дія паспорту прив`язки буде продовжена, і таке його повноваження є дискреційним, не надає йому можливості визначати такі строки у спосіб, який свавільно та суттєво несправедливо і необґрунтовано чинить втручання у право позивача, підтверджене судовим рішенням, що вірно встановлено судом першої інстанції та спростовує доводи апелянта. 
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежного виконання відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі № 540/299/19 та порушення цим самим прав позивача, які підтверджені вказаним рішенням, у зв`язку з чим, подана ним заява в порядку              ст. 383 КАС України підлягає задоволенню.
Що стосується посилань апелянта на те, що ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про роз`яснення судового рішення у даній справі, оскільки таке рішення виконано, що, на думку апелянта, суперечить висновком суду першої інстанції в оскаржуваних ухвалах, колегія суддів зазначає, що вимогами ст.ст. 254, 383 КАС України визначені різні підстави для роз`яснення судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. При цьому, відсутність підстав для роз`яснення судового рішення за заявою сторони, не позбавляє прав позивача звернутись до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року про відмову у задоволенні заяви позивача про роз`яснення судового рішення не є предметом апеляційного перегляду. З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє вказані доводи апелянта. 
Поряд з цим, вирішуючи спірне питання, колегія суддів зазначає, що згідно ч.ч. 1, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Таким чином, за наведених вимог КАС України за результатами розгляду заяви, поданої в порядку ст. 383 цього Кодексу, суд може прийняти два альтернативних судових рішення, а саме:
- за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, залишити заяву без задоволення;
- за наявності підстав для задоволення заяви, постановити ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
В свою чергу, ст. 249 КАС України передбачає порядок прийняття окремих ухвал.
Тобто, за наслідками розгляду заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд може постановити судове рішення про залишення такої заяви без задоволення або постановити окрему ухвалу, якщо дійде висновку про наявність підстав для її задоволення.
Прийняття будь-яких інших рішень згідно ст. 383 КАС України не передбачено. 
Право на оскарження судового рішення про задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, яке оформляється у формі окремої ухвали, прямо передбачено п. 23 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу.
Рішеннями касаційної інстанції у справі № 2а/0470/2563/12, на які посилається                   ОСОБА_1 , навпаки підтверджуються висновки суду апеляційної інстанції у даній справі про наявність права на оскарження судового рішення про задоволення заяви в порядку ст. 383 КАС України.
У даній справі суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України.
Разом з цим, за результатами розгляду однієї заяви ОСОБА_1 згідно ст. 383 КАС України судом першої інстанції поставлено два судових рішення:
- ухвалу від 23 січня 2020 року, якою визнано протиправними вчинені Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року дії, які полягали у продовженні до 06 грудня 2019 року строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по АДРЕСА_3 . Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року, визнано дії Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року такими, що порушують права Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підтверджені цим рішенням;
- окрему ухвалу від 23 січня 2020 року, яку направлено Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли неналежному виконанню Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради рішення суду               від 05 квітня 2019 року у справі № 540/299/19, а також цією окремою ухвалою установлено Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню рішення суду від 05 квітня 2019 року у справі №540/299/19 – двадцять днів з дня отримання копії окремої ухвали.
Поряд з цим, оформлення судом першої інстанції рішень про задоволення поданої заяви в порядку ст. 383 КАС України у наведений спосіб не позбавляє правового статусу цих судових рішень та не може позбавляти учасників справи права на їх оскарження, а тому, подана позивачем заява про закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року та повернення апеляційної скарги апелянту з підстав відсутності у відповідача права на оскарження цього судового рішення задоволенню не підлягає. З цих самих підстав, не підлягає задоволенню заява позивача в частині вимог про визнання дій відповідача, які полягають у поданні апеляційної скарги на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, яка не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальними правами, вжиття до відповідача заходів для запобігання зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу у сумі 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Також, колегія суддів наголошує, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції правильно вирішив подану заяву позивача в порядку ст. 383 КАС України по суті її вимог, підстави для скасування оскаржуваних ухвал на підставі наведених вище обставин відсутні. 
Що стосується доводів позивача, наведених у додаткових поясненнях, щодо фактичного виконання на даний час судового рішення у даній справі, що, на думку позивача, свідчить про відсутність на теперішній час спору між сторонами та виключає можливість судового розгляду справи і за висновком позивача має бути враховано при розгляді його клопотання про закриття апеляційного провадження колегія суддів зазначає наступне. Так, згідно наданої позивачем під час апеляційного розгляду справи копії паспорта прив`язки ТС зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року, вказаний паспорт прив`язки продовжений відповідачем до 27.04.2021 року. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Водночас, рішення суду у даній справі по суті заявленого позову було прийнято ще 05.04.2019 року. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на це рішення прийнята 14.11.2019 року. В свою чергу, предметом апеляційного оскарження на даний час є судові рішення суду першої інстанції щодо неналежного виконання рішення від 05.04.2019 року у даній справі. При цьому, як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, дії щодо продовження строку паспорта прив`язки позивача до 27.04.2021 року були вчинені відповідачем вже після прийняття оскаржуваних ухвал. Колегія суддів зазначає, що у спірному випадку судом апеляційної інстанції підлягають оцінки обставини, що мали місце на час прийняття оскаржуваних ухвал, а дії відповідача, вчинені після прийняття вказаних судових рішень, не можуть бути предметом апеляційного розгляду та підставою для закриття апеляційного провадження. Вимогами КАС України взагалі не передбачено підстав для закриття апеляційного провадження за наведених позивачем обставин. 
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, повернення апеляційної скарги апелянту, визнання дій відповідача, які полягають у поданні апеляційної скарги на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, яка не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальними правами, вжиття до відповідача заходів для запобігання зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу у сумі 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишення без задоволення апеляційних скарг, а судових рішень - без змін. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 249, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, повернення апеляційної скарги апелянту, визнання дій Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, які полягають у поданні апеляційної скарги на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, яка не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальними правами, вжиття до Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради заходів для запобігання зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу у сумі 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб – відмовити. 
Апеляційні скарги Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради – залишити без задоволення. 
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року та окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 10.06.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Г.В. Семенюк  

         Суддя:                                                                                        О.І. Шляхтицький