Справа № 752/1913/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Валігура Д.М.	
Провадження № 33/824/1317/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                                КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
іменем України
 
04 червня 2020 року                                                                                                Київ
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Соляника Д.П., який діє в інтересах            ОСОБА_1 , на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від                    18.02.2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрито за закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення,-
                                                В С Т А Н О В И В:
 
Згідно постанови, 23.10.2019 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві на Дарницькому мосту, з`їзд на Наддніпрянське шосе, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з.                              НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, перестроюванні, не надав дорогу автомобілю «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, при цьому своєчасно не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Тобто, водій ОСОБА_1 своїми діями змусив водія ОСОБА_2 змінювати напрямок руху для уникнення ДТП, чим створив аварійну обстановку. Тобто,  ОСОБА_1  порушив                     вимоги п.п. 9.2.б), 9.4., 10.1., 10.3. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4                    ст. 122 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення. 
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Соляник Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. у зв`язку з відсутністю в діях                           ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Постанову суду вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, суддя допустився однобічного підходу розгляду справи, без повного дослідження доказів та встановлення необхідних обставин. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що встановлені судом обставини того, що при перестроюванні ОСОБА_1 не надав дорогу автомобілю «Фольксваген», що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, не підтверджені фактичними даними, тобто не є доведеними,                       а навпаки спростовуються відеозаписом та поясненнями самого ОСОБА_1 , що водій автомобіля «Фольксваген» розпочав перестроюватися із середньої смуги в крайню ліву смугу руху раніше за нього, а тому він і перестроївся та зайняв уже вільну смугу руху. Зазначає, що автомобіль «Фольксваген» рухався по крайній лівій смузі руху із незначним випередженням його автомобіля, що взагалі виключає можливість вчинення ОСОБА_1 дій, які йому інкримінуються в провину. За таких обставин вважає, що водій ОСОБА_1 не міг ніяким чином впливати, а тим більше змусити водія «Фольксвагена» різко змінити напрямок руху, наявність чого, як кваліфікуючої ознаки вимагається диспозицією ч. 4 ст. 122 КУпАП, до того ж, ОСОБА_2 напрямок руху (перестроювання із середньої у ліву крайню смугу руху) розпочав змінювати самостійно, а в подальшому у обраній ним смузі руху продовжував рух своїм автомобілем протягом близько 500 метрів, безпосередньо аж до місця ДТП. 
Від адвоката Чишинської А. В., яка діє в інтересах іншої сторони - ОСОБА_2., надійшли заперечення на вказану апеляційну скаргу, у якій вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду                       м. Києва від 18.02.2020 року - без змін. Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено всі фактичні обставини справи, пояснення ОСОБА_2 є послідовними, чіткими та повністю підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами, на відміну від пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, які суттєво різняться від первинних пояснень, наданих ним патрульній поліції та на місці ДТП. Порушення правил ПДР встановлено і результатами експертного висновку КНДІ судових експертиз. 
Заслухавши пояснення адвоката Соляника Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення адвоката Чишинської А. В., яка діє в інтересах іншої сторони - ОСОБА_2., яка заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
При прийняті рішення щодо ОСОБА_3 місцевим судом було дотримано вказані вимоги закону.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 078500                              від 24.12.2019 року, схемою ДТП, іншими зібраними у справі матеріалами, дослідженим                     у судовому засіданні відеозаписом ДТП, відповідно до якого автомобіль «Хонда» д.н.з.                                 НОМЕР_1 почав здійснювати перестроювання у смугу руху, у якій на той момент рухався автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , що  змусило водія ОСОБА_2 змінювати напрямок руху для уникнення ДТП.
Кваліфікація дій водія ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 122 КУпАП є правильною. 
Суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 7                             ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення до дня розгляду справи судом  минуло більше трьох місяців.
Відповідно п. 9.2 б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно п. 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
Відповідно п. 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по Дарницькому мосту в напрямку Наддніпрянського шоссе в крайній правій смузі руху, після чого завчасно не ввімкнувши світловий сигнал та не переконавшись, що це буде безпечно, почав перестроюватись                           в середню смугу, при цьому не надавши дорогу транспортному засобу «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в середній смузі, та своїми діями змусивши змінити смугу руху водієві автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який не мав наміру цього робити.
Вказані дії водія автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 спричинили створення аварійної обстановки для водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який змушений був змінити напрямок та вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки. 
Відеозапис дорожньо-транспортної пригоди та додані фото роздруківки, на які посилається апелянт, вказують на наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП саме в діях водія автомобіля «Хонда» д.н.з.                             НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху, призвів до створення аварійної ситуації для водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з.                                  НОМЕР_2 .
Доводи апелянта, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, адже правил дорожнього руху ним порушено не було, спростовуються сукупністю доказами, наявними в матеріалах справи.
Посилання апелянта, що місцевий суд неправомірно встановив обставини, що стосуються ДТП, та зв`язав інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення із ДТП, яка сталась пізніше, ґрунтується лише на домислах апелянта, оскільки суддя місцевого суду                     не встановлював причинний зв`язок між цими подіями та розглянув справу не виходячи                   за межі судового розгляду. 
Таким чином, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого. 4 ст. 122 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки місцевого суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , апелянтом  не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                             П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Соляника Д.П, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

                Суддя 
Київського апеляційного суду                                                         Ю.В.Семенцов