Провадження №22-ц/824/6323/2020                                                          Головуючий у І інстанції Шевчук А.В.
                                                                                                                        Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
      21 квітня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Поливач Л.Д., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейна Азіз Огли, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м. Києва Коцюби Алли Євгеніївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романченка Віталія Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
     У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейна Азіз Огли, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м. Києва Коцюби Алли Євгеніївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романченка Віталія Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.
     Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 
     Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу в зв`язку із неусуненням встановлених недоліків.
     Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення заяви, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.     
     Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
     Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
     Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
     Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
     Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.
     Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
     В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
     Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
     Постановляючи ухвалу про повернення заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі усунуто встановлені їй недоліки форми та змісту позовної заяви, однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми процесуального права, виходячи з наступного. 
     Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для подання нової редакції позовної заяви із обґрунтуванням у ній відношення позивача до об`єктів житлової нерухомості, а також для сплати судового збору у визначеному законом розмірі.
     21 жовтня 2019 року на виконання вимог ухвали позивачем надано суду уточнену позовну заяву із зазначенням у ній доказів в частині відношення позивача до квартир, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 ;  АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 (а.с.71-77), а також надано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 3 842,00 грн. за подання позову до суду (а.с.78). При цьому, в заяві ОСОБА_1 про усунення недоліків зазначено, що уточнена позовна заява подається у 8-ми примірниках (а.с.69). 
     Суд першої інстанції, визнаючи заяву неподаною та повертаючи її позивачеві, в ухвалі від 04 листопада 2019 року визнав факт сплати позивачем судового збору та подачі нової заяви, однак зазначив, що подано лише одну копію уточненої позовної заяви, в якій, хоч і враховано вимоги ухвали суду про усунення недоліків щодо обґрунтування позову, однак додатково вказано ще одним відповідачем ОСОБА_4 та заявлено додаткову вимогу.
     Такі висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки вимоги ухвали про залишення позову без руху від 07 жовтня 2019 року позивачем були виконані, що підтверджується матеріалами справи, а посилання суду на надання неналежної кількості копій уточненої заяви є необґрунтованими, зважаючи на те, що в заяві ОСОБА_1 про усунення недоліків зазначено, що уточнена позовна заява подається нею у 8-ми примірниках (а.с.69), і жодного документу, складеного працівниками суду, в якому було б зазначено про подання іншої кількості копій уточненої позовної заяви, матеріали справи не містять.
     Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
     Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».
     Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
     Враховуючи те, що суд першої інстанції, постановляючи 04 листопада 2019 року ухвалу про повернення позовної заяви, порушив норми процесуального закону, керуючись гарантованим практикою Європейського суду з прав людини та національним законодавством України правом на реальний доступ до суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали. 
     Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
     Оскільки висновки суду про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу не відповідають обставинам справи та порушують норми процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
     Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
   П О С Т А Н О В И В :
 
     Апеляційну скаргуОСОБА_1  - задовольнити.
 
    Ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
     Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
     Суддя-доповідач: 
                                 
     Судді: