УХВАЛА

14 квітня 2020 року 

Київ

справа №580/4255/19

адміністративне провадження №К/9901/9726/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 

перевіривши касаційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі №580/4255/19 за позовом Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури до Молодецької сільської ради; Маньківського району Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року перший заступник керівника Уманської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльності Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області щодо невжиття заходів, направлених на усунення порушень протипожежної безпеки в діяльності навчального закладу, що зафіксовані у акті №99 позапланової перевірки, проведеної з 07 до 08 серпня 2019 року, Маньківським РС Управління ДСНС у Черкаській області;
- зобов`язати Молодецьку сільську раду вжити в межах компетенції заходи, направлені на усунення порушень протипожежної безпеки, що зафіксовані у акті №99 позапланової перевірки, проведеної з 07 до 08 серпня 2019 року Маньківським                 РС Управління ДСНС у Черкаській області.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   02 березня 2020 року, вказаний адміністративний позов повернуто позивачу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки заступник керівника Уманської місцевої прокуратури не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в даному спорі.
У поданій касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши аргументи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивач не погоджуються з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, яку залишено без змін судом апеляційної інстанції.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Аналіз ухвалених у справі рішень судами попередніх інстанцій дає підстави дійти висновку, що суд у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України повертає позовну заяву позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
За такого правового регулювання, рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі №580/4255/19 за позовом Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури до Молодецької сільської ради; Маньківського району Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.М. Соколов
Л.О. Єресько 
 А.Г. Загороднюк ,
Судді Верховного Суду