ПОСТАНОВА
Іменем України
10 червня 2020 року 
м.Київ
справа №851/25/19
провадження №А/9901/9/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Рибачука А.І. 
секретар судового засідання - Босак О.І.
за участі представників учасників справи:
від Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області - не з`явився;
від  ОСОБА_1 - не з`явився;
від Служби автомобільних доріг у Полтавській області - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 (головуючий суддя Чалий І.С., судді Зеленський В.В., П`янова Я.В.)
у справі № 851/25/19 
за позовом Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області 
до ОСОБА_1 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служба автомобільних доріг у Полтавській області 
про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності,
установив:
У листопаді 2019 року Кобеляцька районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до Другого апеляційного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Служба автомобільних доріг у Полтавській області, в якій просила:
- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності частину земельної ділянки, площею 0,2655 га, із загальної площі земельної ділянки 5,8 га, кадастровий номер 5321880700:00:003:0185, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 042572 ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ціною, визначеною звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 12.08.2019 у сумі 130 880 грн. 00 коп. (49 грн. 30 коп. за 1 кв. м), шляхом перерахування на зазначений ОСОБА_1 банківський рахунок, і звільнивши земельну ділянку протягом 10 днів після попереднього повного відшкодування її вартості Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету України; 
- виділити із земельної ділянки площею 5,8 га (кадастровий номер 5321880700:00:003:0185), яка перебуває у власності ОСОБА_1 технічною документацією із землеустрою про поділ земельної ділянки, в окремі земельні ділянки із забезпеченням державної реєстрації зазначених земельних ділянок та права на них у встановленому законом порядку, із яких:
земельна ділянка площею 5,5345 га залишається у власності ОСОБА_1 ; 
земельна ділянка площею 0,2655 га відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності;
- зобов`язати громадянина ОСОБА_1 надати Кобеляцькій районній державній адміністрації Полтавської області реквізити банківського рахунку, на який необхідно перерахувати кошти у розмірі 130 880 грн. 00 коп., як відшкодування повної вартості частини земельної ділянки площею 0,2655 га (загальна площа земельної ділянки 5,8 га, кадастровий номер 5321880700:00:003:0185) призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 042572, розташованої на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з продовженням реалізації державного інвестиційного проекту "Покращення стану автомобільної дороги Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка" у межах Кобеляцького району Полтавської області під час проведення проектно-планувальних робіт визначено земельні ділянки, які потрапляють під відчуження для реалізації запланованих будівельних робіт. Одна з частин земельної ділянки, площею 0,2655 га, із земельної ділянки площею 5,80 га, що знаходиться на території Бутенківської сільської ради та належить відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, підлягає викупу для суспільних потреб. 
Рішенням Другого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 позов задоволено частково. Примусово відчужено у державну власність з мотивів суспільної необхідності частину земельної ділянки, площею 0,2655 га, із загальної площі земельної ділянки 5,80 га, кадастровий номер 5321880700:00:003:0185, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія 1-ПЛ № 042572, за ціною, визначеною звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 12.08.2019 року (пароль пошуку звіту про оцінку ЛБЖМБЖ686941), 130 880 грн 00 коп. (49 грн 30 коп. за 1 кв.м), для будівництва автомобільної дороги загального користування державного значення Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, шляхом внесення Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, звільнивши земельну ділянку протягом 10 днів після попереднього повного відшкодування її вартості Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області за кошти спеціального фонду Державного бюджету України. Виділено із земельної ділянки площею 5,80 га (кадастровий номер 5321880700:00:003:0185), яка перебуває у власності ОСОБА_1 , технічною документацією із землеустрою про поділ земельної ділянки, в окремі земельні ділянки, із яких: земельна ділянка площею 5,5345 га залишається у власності ОСОБА_1 ; земельна ділянка площею 0,2655 га відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності. У решті позовних вимог Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що будівництво та реконструкції автомобільної дороги загального користування Н-31 Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка є тією суспільною потребою, яка відповідно до приписів ст.8 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" та прецедентої практики Європейського Суду з прав людини дозволяє державі в особі органів виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймати рішення про викуп земельних ділянок та, у випадку недосягнення згоди з власником земельної ділянки щодо умов викупу, звертатися до суду із вимогами про примусове відчуження такої земельної ділянки.
Суд зробив висновок, що, враховуючи значну площу земельної ділянки, відповідачем не обґрунтовано, яким чином проведення будівельних робіт на одному з периметрів земельної ділянки може вплинути на зниження товарної цінності всієї іншої частини земельної ділянки.
ОСОБА_1 з рішенням суду не погодився, тому звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі №851/25/19 і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що в порушення норм процесуального права суд при вирішенні справи самостійно змінив підстави позову, а заявленим позивачем підставам позову не надав оцінки, оскільки доводам позивача щодо уникнення неефективного використання коштів державного бюджету суд взагалі не надав будь-якої оцінки. Натомість суд зробив висновок: «...враховуючи значну площу земельної ділянки, відповідачем не обґрунтовано яким чином проведення будівельних робіт на одному з периметрів земельної ділянки може вплинути на зниження товарної цінності всієї іншої частини земельної ділянки.».
Відповідач наголошує, що висновки суду не відповідають приписам абз.2 ч.5 ст.3 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», згідно з якими у разі якщо відчужується частина земельної ділянки для будівництва, капітального ремонту, реконструкції та обслуговування автомобільних доріг, мостів, естакад та об`єктів, необхідних для їх експлуатації, можливість раціонального використання решти її площі за цільовим призначенням визначається власником, а за вимогою власника відчуженню підлягає вся земельна ділянка.
За твердженням ОСОБА_1 , суд не обґрунтовано критично поставився до пояснень представника відповідача щодо нераціональності подальшого використання решти площі земельної ділянки за цільовим призначенням. Також суд першої інстанції не забезпечив балансу інтересів сторін, їх рівності. Втручаючись у право власності відповідача, суд не дотримався принципу пропорційності.
Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №851/25/19. Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2020 призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Кобеляцька районна державна адміністрація Полтавської області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
У відзиві зокрема зазначено, що відповідачем не вірно тлумачаться позовні вимоги позивача, адже з позовної заяви райдержадміністрації до ОСОБА_1 про примусове відчуження земельної ділянки вбачається, що підставою позовних вимог Кобеляцької райдержадміністрації стала незгода відповідача ОСОБА_1 (фактична підстава) на викуп частини земельної ділянки, площею 0,2655 га, що обґрунтовується наданими відповідачем письмовими заявами від 08.02.2019, від 01.07,2019, що містяться у матеріалах справи, а не уникнення неефективного використання коштів державного бюджету.
Також від позивача і відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності представників сторін.
У судове засідання представники учасників справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Представники третьої особи про причини неявки не повідомили, жодних клопотань до суду не надавали.
Частиною 2 ст. 313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З урахуванням наведеної норми процесуального законодавства та клопотань позивача і відповідача про розгляд справи за відсутності їх представників, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи.
Другим апеляційним судом, як судом першої інстанції, встановлено, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" було передбачено реалізацію державного інвестиційного проекту "Розвиток автомобільної дороги Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка", яка пролягає в межах Кобеляцького та Решетилівського районів Полтавської області, з розширенням її до 4-х смуг руху, будівництвом дворівневих розв`язок на транспортних пересіченнях та обходів населених пунктів с. Красне, м. Кобеляки і смт. Решетилівка з доведенням її до параметрів І-б технічної категорії.
Службою автомобільних доріг в Полтавській області в 2017 році розпочато проведення будівельних робіт на двох об`єктах в адміністративних межах Кобеляцького району, а саме:
1. "Будівництво шляхопроводу та транспортної розв`язки на км 130+045 при реконструкції автомобільної дороги державного значення Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка на ділянці км 129+400 - км 131 + 150, Полтавська область".
2. "Будівництво шляхопроводу через залізницю на км 128+552 при реконструкції автомобільної дороги державного значення Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка на ділянці км 128+000 - км 129+400, Полтавська область".
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 382 передбачено виконання завдань та заходів Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2018- 2022 роки щодо будівництва та реконструкції автомобільної дороги загального користування Н-31 Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка в межах Кобеляцького району Полтавської області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 55 затверджено новий перелік автомобільних доріг загального користування державного значення, зокрема: "Н-31 Дніпро-Царичанка- Кобеляки-Решетилівка".
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено реалізацію державного інвестиційного проекту "Покращення стану автомобільної дороги Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка".
За умовами договору про спільну діяльність щодо викупу земельних ділянок для розвитку автомобільної дороги Р-52 Дніпро-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка від 19.06.2017 № 82-01-17 (з наступними змінами), укладеного між Кобеляцькою районною державною адміністрацією та Службою автомобільних доріг у Полтавській області, сторони взяли на себе зобов`язання діяти відповідно до Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17.11.2009 №1559-VI та інших нормативно - правових актів, для досягнення спільної господарської мети - відчуження в державну власність земельних ділянок, які перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб, та розташовані на території Кобеляцького району Полтавської області, з мотивів суспільної необхідності - розвитку, розміщення на нових земельних ділянках та обслуговування автомобільної дороги загального користування державного значення Р-52 Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка на ділянці км 96+550 км 146+081 в межах Кобеляцького району Полтавської області, яке здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, з подальшою їх передачею у постійне користування Службі автомобільних доріг без зміни державної форми власності.
У межах Кобеляцького району Полтавської області під час проведення проектно-планувальних робіт визначено земельні ділянки, які потрапляють під відчуження для реалізації запланованих будівельних робіт. Одна з таких частин земельної ділянки площею 0,2655 га із земельної ділянки площею 5,80 га, що знаходиться на території Бутенківської сільської ради, належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ № 042572, підлягає викупу для суспільних потреб.
Розглянувши клопотання Служби автомобільних доріг у Полтавській області від 28.01.2019 №01-05/48 про викуп частини земельної ділянки площею 0,2655 га із земельної ділянки площею 5,80 га, що знаходиться на території Бутенківської сільської ради у ОСОБА_1 для суспільних потреб, з метою будівництва автомобільної дороги загального користування державного значення Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка, Кобеляцькою районною державною адміністрацією видано розпорядження від 05.02.2019 № 18 "Про викуп у ОСОБА_1 земельної ділянки для суспільних потреб".
Згідно з п. 1 вказаного розпорядження прийнято рішення викупити для суспільних потреб та за умови відшкодування вартості частину земельної ділянки площею 0,2655 га, із загальної площі земельної ділянки площею 5,80 га, кадастровий номер 5321880700:00:003:0185, з цільовим призначенням призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ № 042572 ОСОБА_1 , у розмірі викупної ціни, що затверджується розпорядженням голови райдержадміністрації.
05.02.2019 Кобеляцькою районною державною адміністрацією направлено повідомлення за вих. № 03.1-15/42, яке вручено 07.02.2019 представнику ОСОБА_1 - Галушці С.С. 
Вказаним повідомленням доведено до відома ОСОБА_1 , що частина земельної ділянки площею 0,2655 га із земельної ділянки площею 5,80 га (кадастровий номер 5321880700:00:003:0185) підпадає під викуп для суспільних потреб. Повідомлено про орієнтовну ціну викупної частини земельної ділянки - 130 880,00 грн., яка буде уточнена при проведенні експертної грошової оцінки з відповідним рецензуванням. Також повідомлено про джерело фінансування відшкодувань за земельну ділянку - кошти спеціального фонду Державного бюджету України та про термін проведення процедури викупу -2019 рік.
08.02.2019 питання щодо викупу у ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 0,2655 га із земельної ділянки площею 5,80 га розглянуто на засіданні робочої групи з проведення переговорів з власниками земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які підлягають викупу або примусовому відчуженню для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, що підтверджується протоколом від 08.02.2019 №1. Відповідно до п. 6 протоколу від 08.02.2019 № 1був заслуханий представник за довіреністю ОСОБА_2 який повідомив, що ОСОБА_1 не дає згоди на викуп частини земельної ділянки, площею 0,2655 га та бажає продати державі всю земельну ділянку, площею 5,80 га. Вирішили підготувати лист ОСОБА_1 щодо обґрунтування нераціонального використання частини земельної ділянки за цільовим призначенням, що не підлягає викупу для суспільних потреб.
Листом від 18.02.2019 №03.1-15/64 позивач висловив прохання відповідачу надати обґрунтування неможливості раціонального використання решти земельної ділянки площею 5,5345 га.
Листом від 13.05.2019 №03.1-15/172 райдержадміністрація повторно просила надати обґрунтування неможливості раціонального використання решти земельної ділянки площею 5,5345 га.
02.07.2019 на адресу Кобеляцької районної державної адміністрації надійшла заява від 01.07.2019 б/н від представника за довіреністю ОСОБА_2 , у якій зазначено, що ОСОБА_1 не дає згоди на викуп частини земельної ділянки площею 0,2655 га та бажає відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" відчужити державі виключно всю земельну ділянку, оскільки раціональне використання решти площі за цільовим призначенням буде неможливим. Пов`язано це з тим, що внаслідок будівельних робіт невідворотно на значній частині земельної ділянки змішано родючий шар ґрунту із шарами піску, глини та вапняків, поверхню ґрунту буде ущільнено вкочуванням будівельною технікою, забруднено відходами будівельних та паливно-мастильних матеріалів, що в свою чергу призведе до зниження родючості землі та її товарної цінності і комерційної привабливості.
29.08.2019 на засіданні робочої групи з проведення переговорів з власниками земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які підлягають викупу або примусовому відчуженню для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за результатами розгляду питання викупу земельної ділянки для суспільних потреб у ОСОБА_1 прийнято рішення, що для забезпечення будівництва дороги Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка необхідна площа 0,2655 га, яка є незначною від загальної площі земельної ділянки 5,8 га і не погіршує використання іншої частини земельної ділянки площею 5,5345 га, яка не підлягає викупу для суспільних потреб.
Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна - земельної ділянки площею 5,80 га, кадастровий номер 5321880700:00:003:0185, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та належить ОСОБА_1 , загальна вартість земельної ділянки площею 5,8 га, становить 2859148,00 грн (пароль пошуку звіту про оцінку ЛБЖМБЖ686941) від 12.08.2019 (виконавець - Приватне підприємство "Центр незалежної оцінки та експертизи" (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 364/17, виданий ФДМУ 21.04.2017) та рецензії на вищевказаний звіт Приватного підприємства "Профоцінка" від 12.08.2019 у розрахунку на один квадратний метр вартість земельної ділянки становить 49,30 грн.
У зв`язку з відмовою відповідача від викупу частини земельної ділянки, з метою уникнення неефективного використання коштів державного бюджету позивач звернувся до апеляційного суду на підставі ст. 267 КАС України із позовною заявою про примусове відчуження частини земельної ділянки площею 0,2655 га.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 147 Земельного кодексу України передбачено, що підстави та порядок примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності визначаються законом.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності врегульовані Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17.11.2009 №1559-VІ (далі Закон №1559-VІ).
За визначенням, наданим у ст. 1 Закону №1559-VІ суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.
Загальні критерії, за якими можна визначити суспільну необхідність у відчуженні земельної ділянки є такими: блага від примусового відчуження повинні перевищувати витрати на нього, цінність нового використання земельної ділянки має бути вищою за існуючу; ціль примусового відчуження має бути важливою; цілі примусового відчуження можна задовольнити виключно за рахунок окремо визначеної земельної ділянки.
У ч. 3 ст. 4 цього Закону визначено, що примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом. 
Приписами ч. 1 ст. 15 Закону №1559-VІ, серед іншого, передбачено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення … лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності, визначений у ст. 16 Закону №1559-VІ, відповідно до якої орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.
Як зазначено вище, Закон № 1559-VІ визначає суспільну необхідність як обумовлену загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключну необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому Законом порядку.
З огляду на викладене, примусове відчуження земельної ділянки відбувається лише для загальнодержавних потреб чи потреб територіальної громади, що у свою чергу дає можливість власнику земельної ділянки бути захищеним від неправомірного посягання.
Наявність суспільної необхідності для примусового викупу земельної ділянки відповідача позивач обґрунтовує необхідністю подальшого будівництва автомобільної дороги загального користування державного значення Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки- Решетилівка, яке фінансується в рамках державного інвестиційного проекту.
Відповідач як власник спірної земельної ділянки не заперечує проти відчудження земельної ділянки для суспільних потреб, а також ціни квадратного метра земельної ділянки, за яку пропонувалося викуп. Натомість, ОСОБА_1 через свого адвоката звертався до позивача з вимогою викупити у нього на користь держави всю належну йому земельну ділянку площею 5,80 га, а не тільки її частину площею 0,2655 га з посиланням на ч.5 ст. 3 Закону №1559-VІ.
Кобеляцька районна державна адміністрація не погодилася викупати всю земельну ділянку площею 5,80 га, оскільки необхідна площа 0,2655 га, яка є незначною від загальної площі земельної ділянки 5,8 га і не погіршує використання іншої частини земельної ділянки площею 5,5345 га, яка не підлягає викупу для суспільних потреб.
Третій апеляційний адміністративний суд визнав обґрунтованими аргументи позивача та відзначив, що відповідачем не надано жодних доказів, які прямо або посередньо можуть свідчити про неможливість раціонального використання земельної ділянки визначена тим, що внаслідок проведення будівельних робіт на значній частині земельної ділянки буде змішано родючий шар ґрунту із шарами піску, глини та вапняків, поверхню    ґрунту буде ущільнено вкочуванням будівельною технікою, забруднено відходами будівельних та паливно-мастильних матеріалів, що в свою чергу призведе до зниження родючості землі та її товарної цінності й комерційної привабливості на цей час та у майбутньому.
На думку суду першої інстанції відповідачем не обґрунтовано яким чином проведення будівельних робіт на одному з периметрів земельної ділянки може вплинути на зниження товарної цінності всієї іншої частини земельної ділянки. Натомість суд встановив, що частина земельної ділянки площею 0,2655 га із загальної площі земельної ділянки 5,8 га, яка необхідна для реконструкції автомобільної дороги, та частина земельної ділянки на яку поширюється обмеження, знаходиться на одній лінії по периметру, що межує з землями Бутенківської сільської ради та землями Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", тобто не пересікає діагонально іншу частину земельної ділянки, що належить відповідачу площею 5,5345 га, та не заважає її користуванню та (або) проїзду до неї.
При цьому судова колегія вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи власності на майно шляхом його витребування на користь держави (територіальної громади).
Перший протокол Конвенції ратифікований Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, «Про міжнародні договори України» застосовується національними судами України як частина національного законодавства.
При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.
У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям.
За приписами ч.5 ст. 3 Закону №1559-VІ у разі, якщо відчужується частина земельної ділянки, а решта її площі не може раціонально використовуватися за цільовим призначенням, за вимогою власника земельної ділянки відчуженню підлягає вся земельна ділянка.
Аналіз наведеної норми дає змогу дійти висновку, що у разі прийняття рішення про примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності та, в подальшому, настання обставин неможливості раціонального використання за цільовим призначенням іншої частини земельної ділянки, відповідач має право вимагати відчуження всієї частини спірних земельних ділянок. 
Абзацом 2 ч.5 ст. 3 Закону №1559-VІ визначено, що у разі якщо відчужується частина земельної ділянки для будівництва, капітального ремонту, реконструкції та обслуговування автомобільних доріг, мостів, естакад та об`єктів, необхідних для їх експлуатації, можливість раціонального використання решти її площі за цільовим призначенням визначається власником, а за вимогою власника відчуженню підлягає вся земельна ділянка.
Тобто, абз. 2 ч.5 ст. 3 Закону №1559-VІ передбачено спеціальне регулювання відчуження частини земельної ділянки саме для будівництва, капітального ремонту, реконструкції та обслуговування автомобільних доріг, мостів, естакад та об`єктів, необхідних для їх експлуатації. 
При цьому норма законодавства надає пріоритет саме волі власника земельної ділянки щодо вирішення питання про можливість раціонального використання решти її площі за цільовим призначенням.
Буквальне тлумачення вказаної норми свідчить, що законодавцем не висувається вимог щодо необхідності доведення власником землі неможливості раціонального використання решти земельної ділянки і власник наділений правом самостійно визначати можливість або неможливість використання решти земельної ділянки, а також звертатися з вимогою про відчуження всієї земельної ділянки.
У цій справі ОСОБА_1 скористався наданим йому законом правом та звернувся до Кобеляцької районної державної адміністрації з вимогою про відчуження всієї земельної ділянки. 
З огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 3 Закону №1559-VІ, позовні вимоги Кобеляцької районної державної адміністрації про відчуження тільки частини земельної ділянки площею 0,2655 га із загальної площі земельної ділянки 5,8 га є втручанням держави у право на мирне володіння майном без дотримання засад пропорційності, як того вимагає ст. 1 Першого протоколу Конвенції та прецедентна практика ЄСПЛ і є недопустимим.
Інші позовні вимоги є похідними та також не підлягають задоволенню.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про часткове задоволення позовних вимог.
Зважаючи на те, що судом першої інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 308, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 851/25/19 - скасувати.
Відмовити у задоволенні позовних вимог Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служба автомобільних доріг у Полтавській області про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук
Повний текст постанови складено 10.06.2020.