УХВАЛА

02 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  Б11/013-10 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.,

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Мале підприємство "Плай" у формі ТОВ,
боржник - Закрите акціонерне товариство "Київський м`ясопереробний завод",
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області за вх. № 1565/2020
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019
у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючий), Сотнікова С.В., Іоннікової І.А. 
та на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 
у складі судді Наріжного С.Ю. 
за заявою Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області 
до Закритого акціонерного товариства "Київський м`ясопереробний завод" та Приватного підприємства "Сігма"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель
в межах справи № Б11/013-10
за заявою Малого підприємства "Плай" у формі ТОВ 
до Закритого акціонерного товариства "Київський м`ясопереробний завод"
про банкрутство,
В С Т А Н О В И В:
05.02.2020 Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області вдруге подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного господарського суду від 25.09.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі № Б11/013-10; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.01.2009 нежилих будівель, що укладений між ЗАТ "Київський м`ясопереробний завод" та ПП "СІГМА"; повернути сторони у первинний стан який існував до укладання договору купівлі продажу нежитлових будівель від 19.09.2009 укладеним між ЗАТ "Київський м`ясопереробний завод" та Приватним підприємством "СІГМА".
19.02.2020 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.
Водночас, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
У порушення зазначених вимог, скаржником до касаційної скарги не додано жодних доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі №   Б11/013-10. 
Також відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
У даному випадку повний текст оскаржуваної постанови складено 30.09.2019, тому останнім днем строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку було 20.10.2019.
В порушення зазначених вимог, Головним управлінням ДПС у Київській області касаційну скаргу на постанову Північного господарського суду від 25.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі №  Б11/013-10 вдруге подано до Верховного Суду з порушенням строку на касаційне оскарження, а саме 05.02.2020, що підтверджується поштовим конвертом зі штриховим ідентифікатором 0302001668427, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідно до штемпелю загального відділу оскаржувану постанову контролюючим органом отримано 11.10.2019. ГУ ДФС у Київській області вперше звернулось з касаційною скаргою в межах строків визначених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалою Касаційного господарського суду від 11.11.2019 касаційну скаргу контролюючого органу було залишено без руху. На виконання вимог зазначеної ухвали до Касаційного господарського суду було направлено клопотання з проханням про поновлення пропущеного строку та відстрочення або надання додаткового часу для сплати судового збору, у зв`язку з блокуванням рахунків згідно запиту ГУ ДКСУ у Київській області від 26.11.2019 вих. № 7-06/7197 та за вих. № 7-06/7198 про безспірне списання коштів. Однак, ухвалою Касаційного господарського суду від 06.12.2019 клопотання контролюючого органу залишено без задоволення, а касаційну скаргу повернуто. В той же час, контролюючий орган звернувся до Касаційного господарського суду в межах процесуальних строків визначених частиною першою статті 288 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, на думку скаржника, пропуск строку на звернення до суду з касаційно скаргою відбувся із поважних причин.
Розглянувши клопотання Головного управління Державної податкової служби у Київській області про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Колегія суддів зазначає, що факт неможливості сплати судового збору за подання касаційної скарги в межах строку на касаційне оскарження не може вважатися поважною причиною неусунення недоліків, що призвело до повернення первісної касаційної скарги, та пропуску строку на оскарження постанови Північного господарського суду від 25.09.2019 та ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі № Б11/013-10, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо сплати судово збору. Так, ухвалу Касаційного господарського суду від 06.12.2019 про відмову в задоволенні клопотання ДФС у Київській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги; відмовлено в задоволенні клопотання ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги; повернуто касаційну скаргу ДФС у Київській області на постанову Північного господарського суду від 25.09.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі № Б11/013-10 отримано скаржником 20.12.2019, проте повторно до Касаційного господарського суду скаржник звернувся лише 05.02.2020.
Щодо посилань скаржника на неможливість вчасно сплатити судовий збір, Суд зазначає, що цим доводам вже надавалася оцінка в ухвалі від 06.12.2019, якою, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги. Водночас, дії скаржника фактично призвели до відстрочення сплати ним судового збору, що положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" для нього не передбачено.
Окрім цього, навіть з моменту отримання ухвали від 06.12.2019 (20.12.2019) до моменту подання повторної касаційної скарги (05.02.2020) пройшло 45 днів, що більше як за строк на усунення недоліків касаційної скарги, так і строк на касаційне оскарження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказів на підтвердження наведених скаржником підстав неможливості звернутися з касаційною скаргою в межах розумного строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили усунути недоліки касаційної скарги та подати невідкладно повторну касаційну скаргу до матеріалів вказаного клопотання не надано.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Недоліки вперше поданої касаційної скарги усувалися скаржником у строк, що перевищує строк касаційного оскарження, незважаючи на те що усунення таких недоліків потребує менше часу ніж на підготовку подачі касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку Головного управління Державної податкової служби у Київській області та про залишення касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі №   Б11/013-10 без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - навести Суду інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, а також докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі №   Б11/013-10.
З урахуванням недоліків допущених при підготовці касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відкладення розгляду клопотання про заміну Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на його правонаступника ГУ ДПС у Київській області до усунення недоліків касаційної скарги поданої Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.
Керуючись статтями 234, 288, частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
У Х В А Л И В:
1. Визнати неповажними наведені Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі №   Б11/013-10.
2. Залишити без руху касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 у справі №   Б11/013-10.
3. Надати Головному управлінню Державної податкової служби у Київській області строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В. Пєсков
Судді                                                                                          О. Васьковський
                                                                                          Л. Катеринчук