Ухвала
 
27 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 643/1489/18
провадження № 61-3404ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Бурлака І. В., Маміної О. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.  в якому просив стягнути на свою користь з відповідачів в рівних частках суму боргу у розмірі 6 800 доларів США, що еквівалентно 184 413 грн та судові витрати.
 
Позов мотивовано тим, що відповідно до розписки від 18 березня 2017 року ОСОБА_5 із квітня 2016 року по березень 2017 року отримала від позивача грошові кошти у загальній сумі 6 800,00 дол. США, що еквівалентно 184 413,00 грн. Строк повернення грошових коштів за розпискою не встановлено. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яку в липні 2017 року прийняли відповідачі. Відповідачі отримали у спадок однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,4 кв. м.
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що при укладенні договору позики не додержано всіх істотних умов договору, позивачем не надано суду доказів про прийняття спадщини відповідачами після смерті ОСОБА_5 .
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 у межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84 049,36 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 у межах вартості отриманого у спадщину майна суму боргу за договором позики від 18 березня 2017 року в розмірі 84 049,36 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив з того що, між позивачем та ОСОБА_5 укладений договір позики, факт укладання якого посвідчується розпискою від 18 березня 2017 року про передачу грошових коштів. ОСОБА_5 за життя взятих на себе за договором позики зобов`язань належним чином не виконала, правовими наслідками чого згідно з вимогами чинного законодавства є стягнення зі спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у межах вартості отриманого у спадщину майна суми боргу за договором позики від 18 березня 2017 року. 
 
19 лютого 2020 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ). 
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»              Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Враховуючи те, що касаційна скарга подана 19 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Предметом позову у цій справі є стягнення 184 413,00 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (525 500,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України постанова Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Враховуючи те, що касаційну скаргу подано на судове рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню, тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик