УХВАЛА
 
4 березня 2020 року
м. Київ
справа № 221/2360/17
провадження № 51-1162 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання положень п. 4 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК, у касаційній скарзі необхідно зазначити обґрунтування незаконності судового рішення та заявленої вимоги про його скасування або зміну на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі захисник, не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, зазначає про необхідність з`ясування обставин щодо нарахування прокурору сум за період непрацездатності, однак при цьому не наводить обґрунтування допущення згаданим судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412-414, 420 вказаного Кодексу, зважаючи також на статті 50, 65, 71 Кримінального кодексу України в їх взаємозв`язку. 
Разом із тим, захисник залишив поза увагою, що сторона захисту, не ставлячи під сумнів додержання ст. 349 КПК, не оскаржувала в апеляційному порядку вироку місцевого суду, судовий розгляд кримінального провадження було здійснено за визначеною у цій статті процедурою, а тому учасники процесу позбавлені права оскаржувати обставини, які ніким не оспорювалися й дослідження яких суд визнав недоцільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 вказаного Кодексу, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3