ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року  
м. Черкаси   
справа № 699/188/20 провадження № 22-ц/821/964/20 категорія на ухвалу    	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.
секретар: Винник І.М.
учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 ;
представник заявника – ОСОБА_2 ; 
особа, що подає апеляційну скаргу: Приватне акціонерне товариство «Виробниче об`єднання Восход»;
представники особи, що подає апеляційну скаргу – адвокати Нестеренко Олег Федорович, Шевченко Андрій Григорович 

розглянув в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представників Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Восход» - адвокатів Нестеренка Олега Федоровича, ОСОБА_3 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

06 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, в якій просив витребувати у ПрАТ «ВО «Восход» та оглянути наступні докази: 
- розрахунково-платіжні відомості по працівнику ОСОБА_1 за 2017 рік;
- документи про встановлений розмір заробітної плати (окладу) ОСОБА_1 (штатний розпис або інші документи, в яких буде зазначено розмір заробітної плати ОСОБА_1 );
- відомості на виплату заробітної плати по працівнику ОСОБА_1 за 2017 рік;
- накази на відпустку ОСОБА_1 ;
- наказ про звільнення ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він працював у ПрАТ «ВО «Восход» та має намір подати позов до підприємства про стягнення всіх належних сум, які підлягали виплаті при звільненні.
З 20 грудня 2019 року по момент подачі заяви ОСОБА_1 та його представник намагалися отримати у ПрАТ «ВО «Восход» за допомогою запитів про надання інформації та адвокатських запитів копії документів необхідних для подачі позову, які підтверджують законність звільнення, а також проведення повного розрахунку при звільненні. Проте, не отримали повної та належної відповіді від ПрАТ «ВО «Восход».
20 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену заяву та просив витребувати у ПрАТ «Восход» та оглянути наступні докази:
- розрахунково-платіжні відомості по працівнику ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року;
- документи про встановлений розмір заробітної плати (окладу) ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року (штатний розпис або інші документи, в яких буде зазначено розмір заробітної плати ОСОБА_1 );
- накази про відпустку ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року;
- наказ про звільнення ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено частково.
Витребувано у ПрАТ «ВО «Восход» належним чином засвідчені копії доказів:
- розрахунково-платіжних відомостей по працівнику ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року;
- наказів на відпустку ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року;
- наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи;
- довідку про розмір заробітної плати (окладу) ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2004 року по 10 жовтня 2017 року.
Уповноважено Лисенка В.А. або уповноваженну ним особу, в строк, визначений ПрАТ «ВО «Восход», але не пізніше 05 квітня 2020 року отримати зазначені докази.
Попереджено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти  днів з дня вручення ухвали. 
Ухвала суду мотивована тим, що у відповідності до ч.ч. 1-5 ст. 116 ЦПК України суд за заявою особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. 
Судом встановлено, що заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення доказів, яка відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.
Суд дійшов висновку, що засіб доказування може бути втрачено або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, тому дійшов висновку про часткове задоволення заяви. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ПрАТ «ВО «Восход» в особі своїх представників – адвокатів Нестеренка О.Ф. та Шевченка А.Г. оскаржило її до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ПрАТ «ВО «Восход» просить скасувати ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 березня 2020 року як незаконну та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в забезпеченні доказів.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції при постановленні ухвали дійшов передчасного висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки останній не навів достатніх обґрунтувань та фактів, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому. Таким чином, не доведено необхідність та доцільність забезпечення доказів в спосіб витребування доказів.
ПрАТ «ВО «Восход» вважає, що саме лише посилання в заяві на можливість ухилення від надання документів без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , останній зазначив, що ухвала суду є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не дають підстав для її зміни чи скасування.
У відзиві зазначено, що перед поданням заяви про забезпечення доказів, ОСОБА_1 намагався за допомогою адвокатських запитів отримати копії документів, необхідних для подачі позову, які підтверджують проведення розрахунку при звільненні.
На жоден адвокатський запит, ні ОСОБА_1 ні його представник не отримали належної та повної відповіді.
Отже, на момент подання заяви про забезпечення доказів, ОСОБА_1 вже мав складності зі збирання доказів, ПрАТ «ВО «Восход» ігнорувало всі звернення, в тому числі й адвокатські запити, за невиконання яких передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність.
Тому, в ОСОБА_1 , як майбутнього позивача була відсутня впевненість у можливості зібрати необхідні докази після подання позову. Натомість, дії (бездіяльність) ПрАТ «ВО «Восход» чітко засвідчували, що вони не налаштовані надавати необхідні докази, чим було порушено права ОСОБА_1 . 

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ПрАТ «Восход» про стягнення всіх належних йому сум, які підлягали виплаті при звільненні.
За допомогою запитів про надання інформації та адвокатських запитів, копії документів необхідних для подачі позову, які підтверджують законність звільнення, а також проведення повного розрахунку при звільненні ні ОСОБА_1 , ні його представником не отримано. 
Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, шляхом їх витребування, виходив з того, що з наведених в обґрунтування заяви обставин, та наданих на це підтверджень є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 3 ст.116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Згідно вимог п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів – це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.
Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).
Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.
Крім того, основною складовою обгрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.
Така ж позиція Верховним Судом в ухвалі від 02 травня 2019 року під час розгляду справи № 3д/9901/2/19.
Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд першої інстанції формально застосував лише загальні норми статей ЦПК України, якими передбачено розгляд заяви про забезпечення доказів, фактично не навівши в своїй ухвалі мотивів прийнятого рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2020 року під час розгляду справи № 9901/241/19 зазначила, що недостатньо лише просто написати у мотивувальній частині ухвали пару речень загального характеру про необхідність забезпечення позову чи вданому випадку доказів. Необхідно обґрунтувати існування реальної загрози невиконання рішення суду чи утруднення його виконання, а в даному випадку існування реальної загрози знищення чи втрати доказів, що унеможливить отримання їх в майбутньому. 
Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна дія. 
За результатами розгляду заяву про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову в задоволенні заяви (ч. 5 ст. 118 ЦПК України).
В даному випадку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в поданій заяві про забезпечення доказів заявник не обґрунтував доводів, які свідчать не лише про неможливість отримання доказів, а й про ризик втрати чи знищення витребуваних доказів в майбутньому.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що слід відрізняти такі процесуальні дії як: 1) забезпечення та 2) витребування доказів (ч. 4 ст. 84 ЦПК України). 
Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення ст. 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі.
Звернення до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.
Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в даному випадку забезпечення доказів необхідне для того, щоб захистити порушене право заявника, а не для того, щоб встигнути отримати відповідні докази до настання моменту неможливості їх збирання.
Підстав вважати, що інформація про трудову діяльність ОСОБА_1 може бути втрачена немає, оскільки такі відомості знаходяться в ПрАТ «ВО «Восход» і їх отримання можливе на наступних стадіях судового розгляду після відкриття провадження у справі.
За таких обставин, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представників Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Восход» - адвокатів Нестеренка Олега Федоровича, ОСОБА_3 задовільнити.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів скасувати.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12 червня 2020 року.

Головуючий                                                В.Г. Бородійчук

Судді                                                                В.О. Єльцов

                                                               Л.В. Нерушак