КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

    Справа № 33/824/1665/2020                              Головуючий суддя у 1-й інстанції: Горбатовська С.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
18 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М.,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Солом`янськогорайонного суду міста Києвавід23 січня 2020 року, якою йоговизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Солом`янськогорайонного суду міста Києвавід23 січня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 16.11.2019 року о 10 год. 52 хв. керував транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Волгодарській, 41-А у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України, тим самимвчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янськогорайонного суду міста Києвавід23 січня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; відеозапис з нагрудної камери поліцейського не доводить факту керування ним транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, також йому не було запропоновано огляд в медичному закладі після його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгеру».
Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18              № 308110 від 16 листопада 2019 року о 11 год. 18 хв. водій ОСОБА_1              16листопада 2019 року о 10 год. 52хв. в м. Києві по вул. Волгоградській 41-А, керував автомобілем «Пежо», д.н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні апеляційної інстанції  ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, свою винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що працівники поліції його не зупиняли, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього, тобто підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, крім того, йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога після того, як він відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер».
Як убачається із дослідженого у судовому засідання апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, після того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці, йому працівники поліції не запропонували пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога. 
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу ти швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Тобто, вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції при проведені огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не дотримані.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -
 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, постанову судді Солом`янськогорайонного суду міста Києвавід23 січня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду                                       О.М. Сітайло